Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/103/2019
УХВАЛА

іменем України

12 грудня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою у якій просить переглянути вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами у зв`язку зі зловживанням слідчого, прокурора та суду під час кримінального провадження та відмінити даний вирок Апеляційного суду Львівської області, а справу направити на додаткове розслідування для проведення відтворення обстановки та обставин події.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 26.01.2013 року він був затриманий працівниками міліції на території Львівської області, Стрийського району с. Миртюки за підозрою у вчинені злочинів у м. Моршин. На той час у відділенні міліції м. Стрия перебували на розслідуванні матеріали кримінальної справи № 130 -1055 кваліфіковані за ч. 3 ст. 152 КК України. Внаслідок застосування працівниками міліції відносно нього тортур він був вимушений написати під диктовку явку з повинною у якій визнав себе винним у зґвалтуванні ОСОБА_8 .. Однак у відповідності до висновку судово медичної експертизи № 607 від 06.11.2002 вбачається що «при судово медичному огляді ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 будь яких пошкоджень, у тому числі характерних для згвалтування не виявлено». З цього слідує, що або висновок судово- медичної експертизи сфальсифікований або покази потерпілої ОСОБА_8 є завідомо неправдими. В ході досудового розслідування відтворення обстановки злочину працівниками міліції не проводилось. Тому здійснити перевірку відповідності показів ОСОБА_8 по відношенню до висновку експертизи у ході судового слідства було неможливо у зв`язку з чим суд був зобов`язаний був направити справу на додаткове розслідування.

Однак Апеляційний суд Львівської області у порушення правової позиції Пленуму Верховного суду України № 5 від 29.06.1990 не направив справу на додаткове розслідування для усунення суттєвих недоліків досудового слідства і проведення відтворення обстановки та обставин події. Таким чином, під час кримінального провадження було допущено зловживання слідчого, прокурора та суду.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку з тим, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ФКУ ВК-18 УФСІН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу. Про розгляд заяви ОСОБА_7 був належним чином повідомленим, про що свідчить копія повідомлення про вручення від 05.11.2019.

Окрім цього, отримавши повідомлення про час та місце розгляду справи, засуджений ОСОБА_7 з жодними заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався, а відтак колегією суддів вирішено розглянути заяву ОСОБА_7 за його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч. 2 ст. 466 КПК України, проти чого учасники кримінального провадження не заперечили.

Захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заяву про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами підтримала, просила суд таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами.

Заслухавши думку адвоката ОСОБА_6 , прокурора, вивчивши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається в письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 459 КПК України обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 5 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано: 1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України; 2) з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного; 3) з підстави, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу, - протягом тридцяти днів із дня, коли вирок у кримінальному провадженні набрав законної сили. У разі неможливості ухвалення вироку суду заяву може бути подано протягом тридцяти днів із дня встановлення відповідною ухвалою або постановою суду обставин, передбачених пунктом 3 частини третьої статті 459 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Оглядом матеріалів справи № 1-34/03 встановлено, що вироком колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30.03.2004 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 щодо ОСОБА_7 без змін.

23.07.2019 на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 від 19.06.2019 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України обсяг перевірки справи обмежується поданою заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Якщо при перегляді судового рішення за виключними обставинами буде встановлено, що виключні обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

У відповідності до ч. 4 ст. 466 КПК України суд має право не досліджувати докази щодо обставин, що встановлені в судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими або виключними обставинами, якщо вони не оспорюються.
Як на правову підставу для перегляду вироку за виключними обставинами, засуджений ОСОБА_7 покликається на п. 3 ч. 3 ст. 459 КПК України, а саме: зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, внаслідок чого у ході досудового слідства не було проведено відтворення обстановки та обставин злочину та у подальшому у ході судового слідства не було можливості здійснити перевірку відповідності показів ОСОБА_8 по відношенню до висновку судово медичної експертизи № 607 від 06.11.2002 згідно якої «при судово медичному огляді ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 будь яких пошкоджень, у тому числі характерних для згвалтування не виявлено». У зв`язку з даними порушеннями, які не можливо було усунути у ході судового слідства справа мала бути скерована судом на додаткове розслідування, що не було зроблено. Тому вважає, що кримінальну справу слід направити на додаткове розслідування для усунення суттєвих недоліків досудового слідства і проведення відтворення обстановки та обставин події.

Судом встановлено, що у поданій заяві про перегляд вироку за виключними обставинами ОСОБА_7 посилається на висновок судово медичної експертизи № 607 від 06.11.2002, зокрема на пункт 1, згідно якого «при судово медичному огляді громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будь яких пошкоджень у тому числі характерних для зґвалтування не виявлено».
Проте, за клопотанням захисника засудженого ОСОБА_6 вищевказаний висновок експерта був досліджений судом у судовому засіданні та згідно пунктів 2 - 4 такого встановлено, що у ділянці статевих органів ОСОБА_8 виявлено гіперемію, що нагадує крововилив у ділянці нижнього полюсу у пристінка піхви, а також розрив дівочої перетинки, який локалізований також на нижньому полюсі. Пошкодження являються характерними для дії напруженого чоловічого статевого органу і по давності відповідають 27.10.2002. До події, що вказана у постанові потерпіла ОСОБА_8 статевим життям не жила, статевої зрілості не досягла./а.с.3-4 Т.2/ Даний висновок експертизи досліджувався та був оцінений судом у сукупності з іншими доказами по справі під час судового розгляду та винесення Апеляційним судом Львівської області вироку від 14.11.2003, який ОСОБА_7 просить переглянути за виключними обставинами.
Окрім цього, вирок Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003, яким ОСОБА_7 було визнано винним та засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України був предметом касаційного перегляду, під час якого було, зокрема, встановлено, що доводи ОСОБА_7 про непричетність його до зґвалтування ОСОБА_8 та те що до нього застосовували недозволені методи слідства, у зв`язку з чим він обмовив себе у вчиненні зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи./а.с.368-370 Т.3/

Також суд звертає увагу засудженого ОСОБА_7 на те, що окремою ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 у ході судового розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України було встановлено ряд недоліків досудового слідства, а також відсутність дійового нагляду за дотриманням законодавства України в процесі проведення досудового слідства з боку органів прокуратури, які не можуть залишитись поза увагою і потребують окремого реагування з метою недопущення подібних випадків в подальшій роботі в боротьбі із злочинністю. Однак серед таких порушень не виявлено будь яких недоліків під час досудового розслідування вчиненого ним злочину передбаченого ч.3 ст. 152 КК України по факту зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 /т. 3, а.с. 308-310/.
Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що до ОСОБА_7 під час досудового розслідування застосовувались незаконні методи ведення слідства, зокрема побиття та примушування до написання явки з повинною по факту зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 ..
Нормами чинного кримінально процесуального законодавства встановлено, що такі виключні обставини, як зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження повинні бути встановлені вироком суду, а за неможливості його постановлення - матеріалами розслідування. Провадженню за такими виключними обставинами обов`язково повинно передувати здійснення досудового розслідування щодо фактів зловживань слідчого, прокурора, слідчого судді, судді під час кримінального провадження. Тобто, з конкретизацією такого факту відносно певної особи, у даному випадку слідчого, прокурора, суддів.

Під зловживанням слідчого, прокурора слід розуміти притягнення ними до кримінальної відповідальності завідомо невинних, примушення давати показання, завідомо незаконне затримання, привід або арешт, порушення права на захист. Злочинні діяння є підставою для провадження за виключними обставинами лише в тому випадку, якщо є зв`язок між незаконними діями осіб та прийнятим незаконним або необґрунтованим рішенням.

Однак, зазначені ОСОБА_7 у заяві факти щодо зловживання слідчого, прокурора, суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення, не встановлені вироком суду та не підтверджені матеріалами розслідування, постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, а тому на думку суду не можуть бути визнані виключними обставинами.

При цьому суд відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому, зокрема, зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Крім того, кримінальне провадження за виключними обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних справах. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадку, якщо вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.
На підставі вищевказаного, колегія суддів приходить до висновку, що на підтвердження своїх доводів заявник не навів жодних обставин та не надав суду жодних належних та допустимих доказів, що можуть бути підставами для перегляду вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами, у зв`язку з чим заяву заяву ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459-464, 466, 467 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_7 від 23.07.2019 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за виключними обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3