Справа № 712/5343/20
Провадження № 1-кс/712/2754/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 050001876, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 050001876.
В обґрунтування скарги посилається на те, слідчий відділення розслідування злочинів, загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ст. л-т поліції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 03.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, винесла постанову про закриття кримінального провадження від 01.06.2020 року. Копія постанови про закриття кримінального провадження потерпілому не надсилалась. Про існування постанови про закриття кримінального провадження від 01.06.2020 року стало відомо під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 від 03.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України 03 червня 2020 року.
Підставою для прийняття постанови про закриття кримінального провадження, на думку слідчої ОСОБА_6 , є відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, а наявність виключно цивільно-правових відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ..
Вважає такий висновок слідчої ОСОБА_6 передчасним, виходячи із того, що ОСОБА_5 звернувся до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 , 1971 р.н., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою, діючи як недобросовісний представник, незаконно заволоділа нерухомим майном заявника, в т.ч. шістьма земельними ділянками, що розташовані в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області та двома квартирами в м. Черкаси, внаслідок чого заявнику нанесено збитків в сумі близько 450 тисяч доларів США.
За даним фактом 03.06.2015 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч.2 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено, що 27.06.2013 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок № 75, 75а, 77, 77а, АДРЕСА_2 . Повний розрахунок за придбане нерухоме майно заявник здійснив особисто за рахунок власних грошових коштів, жодних грошових коштів ОСОБА_7 за вказаними договорами не вносилось.
Крім того, 30.10.2013 р. між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як продавцями, та ОСОБА_7 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 на суму 208 845 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі за рахунок власних грошових коштів ОСОБА_5 .
Також, 21.03.2014 р. між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як продавцями, та ОСОБА_7 , як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу блоку кімнат АДРЕСА_4 на суму 440 000 грн. Сума за договором була сплачена в повному обсязі за рахунок власних грошових коштів ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 , визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0001876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч.2 КК України, вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого
В рамках досудового слідства, за наявними документами в матеріалах кримінального провадження встановлено, що гр. ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою, діючи як недобросовісний представник гр. ОСОБА_5 , в період часу з червня 2013 року по березень 2014 року, здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно гр. ОСОБА_5 на своє ім`я.
За таких обставин ОСОБА_5 звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_13 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_15 під час реєстрації та оформлення права власності за іншими особами на нерухоме майно, оплату за яке в повному обсязі здійснено особисто ОСОБА_5 за рахунок його грошових коштів, що підтверджується власноручно написаною розпискою продавця на примірнику попереднього договору про отримання останнім грошових коштів за спірне нерухоме майно в повному обсязі саме від ОСОБА_5 .
За результатами розгляду скарги ОСОБА_5 Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України був прийнятий Наказ №1543/5 від 12.05.2017 року, яким було задоволено скаргу саме ОСОБА_5 .
Так, Наказом Міністерства юстиції України № 1543/5 від 12.05.2017р. «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» задоволено скаргу ОСОБА_5 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.06.2013р. №№ 3499516, 3498762, 3495838, 3496553, 3494770, 3497395 прийняті приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу ОСОБА_13 ; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.03.2014 р. № 11813894, прийняте приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_15 ; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.06.2015р. №№ 21827207, 21826168, 21825653, 21824864, 21826687, 21827015, 21823486 прийняті приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_14 ..
Так, за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 Міністерством юстиції України було встановлено наступні факти та обставини.
18 червня 2013 року, на виконання досягнутих домовленостей між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , в інтересах якої діяв ОСОБА_8 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_17 07.04.2005р. за №1757, про купівлю-продаж земельних ділянок, було укладено попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок, який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13
Відповідно до п. 1 цього попереднього-договору сторони зобов`язуються не пізніше 20 липня 2013 року укласти договори купівлі-продажу наступних земельних ділянок - загальною площею 0,0593 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :02:002:0016; загальною площею 0,0727 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :02:002:0017; загальною площею 0,1328 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :04:002:0440; загальною площею 0,1524 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :04:002:0439; загальною площею 0,1310 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :04:002:0441; загальною площею 0,0712 га, що розташована за адресою: Черкаська область, Черкаський район, с. Свидівок, кадастровий номер: :02:002:0018.
В пункті 5 попереднього договору купівлі-продажу від 18.06.2013р. зазначено, що на підтвердження своїх намірів ОСОБА_5 в момент підписання цього договору сплатив ОСОБА_16 , від імені якої діяв її представник за довіреністю ОСОБА_8 , 163 000 гривень. ( ОСОБА_8 являється батьком ОСОБА_16 .
Відповідно до п. 10 попереднього договору купівлі-продажу з моменту набрання чинності цього договору та до моменту укладення основних договорів, ОСОБА_16 зобов`язується не продавати, не обмінювати чи будь-яким іншим чином не відчужувати земельні ділянки третім особам; утримувати земельні ділянки вільну від будь-яких вимог, застав (іпотек), включаючи податкові застави, зобов`язань чи обтяжень
27.06.2013р. ОСОБА_5 здійснено в повному обсязі оплату вартості вищевказаних земельних ділянок на користь ОСОБА_16 , що підтверджується власноручно написаною та підписаною розпискою ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_16 за довіреністю на оригіналі попереднього договору купівлі-продажу від 18.06.2013 р. (копія попереднього договору з розпискою продавця про отримання грошових коштів від ОСОБА_5 в повному обсязі.
Проте, всупереч умовам п. 10 попереднього договору купівлі-продажу та незважаючи на повну оплату ОСОБА_5 за договором в повному обсязі, представник власника та продавця ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , діючи з перевищенням повноважень, в цей же день, 27.06.2013 року уклав договори купівлі- продажу вказаних земельних ділянок не з ОСОБА_5 , а з іншою особою - ОСОБА_7 , які були посвідчені тим же приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , що посвідчив і попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок з ОСОБА_5 і в присутності якого в цей же день ОСОБА_5 передав грошові кошти представнику та батьку продавця ОСОБА_16 ОСОБА_8 .
Тобто, приватному нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_13 добре було відомо про укладений попередній договір купівлі-продажу, що укладений між ОСОБА_16 та ОСОБА_5 , про здійснену повну оплату ОСОБА_5 за земельні ділянки і про зобов`язання ОСОБА_16 не продавати, не обмінювати чи будь-яким іншим чином не відчужувати земельні ділянки третім особам та про зобов`язання ОСОБА_16 укласти основні договори купівлі-продажу земельних ділянок саме з ОСОБА_5 .
Знаючи про всі вищевикладені обставини і факти, ОСОБА_7 , змовившись з ОСОБА_8 та приватним нотаріусом ЧМНО ОСОБА_13 , за допомогою останніх, 27.06.2013 р. зареєструвала на себе право власності на спірне нерухоме майно, розрахунок за яке був здійснений в повному обсязі саме ОСОБА_5 .
В подальшому, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_7 за договором купівлі - продажу здійснила продаж вказаного нерухомого майна своєму спільнику ОСОБА_18 . Жодних грошових коштів ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_18 за цими договорами купівлі-продажу не сплачено; приймання - передача нерухомого майна не здійснювалась; оплату комунальних та всіх інших, передбачених чинним законодавством платежів за спірне нерухоме майно здійснює до цього часу ОСОБА_5 .
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності
Слідчий не довів, що в даному кримінальному провадженні ним було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно та всебічно.
З 03 червня 2015 року і до теперішнього часу не допитані особи на яких безпосередньо вказує потерпілий ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 .
Не допитані свідки у вказаному провадженні, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..
Не виконані ухвали слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2018 року (призначений допит свідка), від 06 серпня 2018 року (призначення судово-почеркознавчої експертизи), від 30 липня 2018 року (призначений допит свідка), від 13 листопада 2018 року (призначений допит свідка), від 10 січня 2020 року (призначення судово-почеркознавчої експертизи), від 14 січня 2020 року (призначений допит свідків).
Просить суд скасувати постанову слідчого від 01.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 050001876.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задоволити. Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги.
Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області звернувся ОСОБА_5 із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_7 у період з жовтня 2013 року по березень 2014 року, згідно з домовленості між ними, здійснила державну реєстрацію права власності на нерухоме майно заявника на своє ім`я, а саме земельні ділянки № НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , на квартиру АДРЕСА_3 та блок кімнат АДРЕСА_8 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , які придбані за кошти потерпілого, однак свої зобов`язання щодо подальшої перереєстрації вказаного майна та повернення його ОСОБА_5 в подальшому не виконала, в результаті чого шляхом зловживання довірою заподіяла йому майнової шкоди у великих розмірах.
За даним фактом 03.06.2015 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001876 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 192 ч.2 КК України.
01 червня 2020 року слідчий відділення розслідування злочинів, загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ст. л-т поліції ОСОБА_6 винесла постанову про закриття кримінального провадження від 01.06.2020 року.
Постановою слідчого відділення розслідування злочинів, загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області від 01.06.2020 кримінальне провадження 0001876 від 03.06.2015за ч. 2 ст. 192 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану адвокатом ОСОБА_3 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадженняє захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що слідчим закрито кримінальне провадження на підставі 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що у діях ОСОБА_7 об`єктивно відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 192 КК України, а присутній виключно цивільно-правові відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 01.06.2020 року не вмотивована належним чином, оскільки в її обгрунтування слідчий покладені судові рішення по вирішенню спорів у порядку цивільного судочинства, проте дані рішення не можуть встановлювати обставини наявності чи відсутності у діях складу кримінального правопорушення, що підлягає встановлення у порядку кримінального судочинства.

Постанова не містить чітких висновків про відсутність конкретних елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.192 КК України у співставленні до результатів проведених слідчих дій та встановлених обставин кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 01.06.2020 про закриття кримінального провадження № 050001876 винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 369 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження № 050001876 - задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділення розслідування злочинів, загально-кримінальної спрямованості слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 01 червня 2020 року про закриття кримінального провадження № 050001876 від 03.06.2015 року за ч.2 ст.192 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали, буде проголошений 12 червня 2020 року о 08 год. 50 хв.