№ 1-кп/243/308/2020
В И Р О К
Іменем України
25 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001113 від 04.06.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаївка Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 2014 року народження, працюючого ТОВ КазБег, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296, ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2019 року приблизно о 07 год. 45 хв. ОСОБА_5 знаходився на дорозі біля будинку № 40 по вул.Ізюмській м.Слов`янська, де під час сварки з потерпілою ОСОБА_4 , яка перебувала біля хвіртки зазначеного домоволодіння, яка сталася з приводу проведення на дорозі робіт та унеможливлення проїзду його транспортного засобу, на тлі особистого конфлікту, який триває між ним та потерпілою ОСОБА_4 протягом декількох років, у ОСОБА_5 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень дерев`яною битою, яку тримав у правій руці, наніс ОСОБА_4 один удар в ліву скулову ділянку обличчя. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 синець обличчя зліва, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

За змістом обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 24.10.2019 та підтримуваного потерпілою після зміни його змісту прокурором, ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за наступних обставин. Так, 04 червня 2019 року приблизно о 07 год. 45 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці, а саме біля будинку № 40 по вул.Ізюмській м.Слов`янська, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин, діючи з хуліганських мотивів та явної неповаги до встановлених норм поведінки, нехтуючи елементарними правилами моральності та добропристойності, грубо порушуючи громадський порядок в громадському місці, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, виражаючись нецензурними словами, демонстративно дістав із свого транспортного засобу Opel Insignia, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , попередньо заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме дерев`яну биту, підійшов до потерпілої ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_5 , тримаючи в руці заздалегідь заготовлену дерев`яну биту, діючи умисно, наніс ОСОБА_4 один удар в обличчя зліва, в результаті чого потерпілій ОСОБА_4 заподіяно легкі тілесні ушкодження, а саме синці обличчя.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутих йому обвинувачень, викладених у зміненому обвинувальному акті від 14 травня 2020 року, та в первісному обвинувальному акті від 24 жовтня 2019 року, яке у відповідності до положень ч.3 ст.338 КПК України підтримувалось потерпілою.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому як ч.4 ст.296 КК України, так і ч.1 ст.125 КК України, не визнав та пояснив, що сім років тому він з родиною переїхав на вул.Ізюмську, з того часу він знайомий з потерпілою. 04.06.2019 р. приблизно о 07-45 - 07-50 год. вони рухалися на його автомобілі в бік слов`янського курорту, дорога була перегороджена автомобілем, який стояв з працюючим двигуном. Він вийшов з автомобілю, припускає, що розмовляв на підвищених тонах, оскільки двигун в цьому автомобілі працював достатньо гучно. Він зробив їм зауваження, оскільки він інженер за освітою та розуміє, що відбувалися абсурдні дії, тому він хотів їм повідомити, що вони діють неправильно, тим паче, що ними керувала жінка, яка не має жодного відношення до будівництва доріг. Діалог у них відбувся, вони його почули. В той час потерпіла почала кричати нецензурною лайкою, він зрозумів, що їм слід поїхати звідти, оскільки крики потерпілої вони чують постійно. Через деякий час він був дуже здивований, що є кримінальне провадження, оскільки ці події пам`ятає досить детально.

На питання прокурора пояснив, що в його автомобілі знаходилась ОСОБА_8 , його дружина та дитина. Коли він під`їхав на це місце, вантажний автомобіль здійснював якісь дії, один зі свідків стояв осторонь автомобіля, біля борту праворуч, де керував бортом транспортного засобу. Керував вивантаженням вмісту кузову інший чоловік, з яким у нього і відбувся діалог. Він після зупинки автомобіля трохи зачекав, оскільки думав, що вантажний автомобіль поїде, однак побачив, що почалося вивантаження асфальтної крихти, почалася якась робота, поруч була жінка з палицею, тому він вирішив підійти до них і вказати на несправедливість того що відбувається. Коли у нього відбувся діалог зі свідком, він на нього не замахувався і не кричав, його голос був рівним, таким, щоб він його почув. Відстань між транспортними засобами складала 10 м. Діалог відбувся коли він підійшов досить близько, відстань між ними складала менше 1 метра. Під час діалогу він сказав свідку, що так робити не можна, що ґрунтова дорога не укомплектовується вторинним асфальтом, на що свідок йому відповів, що це наказ міського голови. В цей момент поруч постійно знаходилася потерпіла з лозиною, він до потерпілої не підходив, і в безпосередній близькості з нею не перебував. Декілька разів вона підбігала та відбігала від нього. Він не пам`ятає скільки часу тривав діалог, припускає, що можливо хвилину, можливо - менше. Коли він виходив з автомобіля у нього в руках нічого не було. Спортивного інвентаря - бити, він ані вдома, ані в автомобілі не має. Припускає, що можливо у підлітковому віці йому могли подарувати биту. Походження тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої, він пояснити не може, на його думку це наклеп, оскільки жодних тілесних ушкоджень він їй не заподіював. Вантажний автомобіль знаходився досить близько до будинків, де саме мешкає потерпіла йому невідомо, оскільки там розташовані кущі та смітник. Напередодні цих подій був дощ, вранці була звичайна погода. Коли він вийшов зі свого автомобіля він вимкнув двигун, вікна були відчинені. Коли він під`їхав вантажний автомобіль стояв ближче до кущів, потерпіла вибігала з цих кущів та забігала в них. Йому невідомо чи завершили вони роботу, оскільки йому невідомо кількість вторинного асфальту, який був завантажений в кузов. Весь діалог та конфлікт тривали не більше декількох хвилин. Після цього вантажний автомобіль поїхав, він повернувся до свого автомобіля, декілька секунд вони обговорювали ситуацію, що відбулася, з дружиною та ОСОБА_8 , та поїхали в бік слов`янського курорту. З потерпілою ОСОБА_4 у нього постійні конфлікти, оскільки вона займається провокаціями та цькуванням їхньої родини, що підтверджується публікаціями в газетах, вони з цього приводу неодноразово зверталися до поліції, однак жодного результату немає.

На питання захисника обвинувачений пояснив, що та ділянка місцевості, де відбувалися події, не є громадським місцем, там немає зупинки громадського транспорту, магазину. Він не висловлюється нецензурною лайкою взагалі, і в той день також не висловлювався. Зі свідком ОСОБА_9 він до минулого літа навіть не був знайомий, не бачив її, у жовтні 2019 р., коли він прибирав біля свого двору у нього сталася єдина розмова з ОСОБА_10 , яка мешкає поруч з потерпілою, ОСОБА_9 розпилила йому балон в очі, кричала, що вона його не боїться. Він писав заяву до поліції щодо вчинення ОСОБА_9 відносно нього протиправних дій, відкрито кримінальне провадження.

Однак, незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , його вина в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 під час допиту у судовому засіданні пояснила, що 04.06.2019 р. приблизно о 07-45 год. їй привезли з КП Водозниження асфальтну крихту задля розміщення її на узбіччі дороги від води, оскільки її будинок АДРЕСА_2 страждає від підтоплення. Завдяки ОСОБА_11 , який почав засипати дренажну канаву, якій більше 50 років, весь потік води з сусідніх вулиць йде прямо до неї. З 21 по 27 травня ОСОБА_12 збудував барикаду по вулиці Ізюмській, чим унеможливив рух автомобілям та людям. 27 травня викликали поліцію, з цього часу у них з ОСОБА_12 розпочався конфлікт. Вони зверталися до народного депутата, приїздила його помічниця, представники преси, які допомогли прибрати цю барикаду, чим викликали невдоволеність ОСОБА_13 . ОСОБА_12 пообіцяв сусідам, що він заповнить канаву і затопить її будинок повністю, що він і робив влітку. Вона звернулася по допомогу до виконавчого комітету, була на прийомі у міського голови та його заступника, де їй пообіцяли привести асфальтну крихту, щоб врятувати її домоволодіння від підтоплення. 04.06.19 вранці приїхав автомобіль КП Водозниження, працівники почали засипати узбіччя дороги асфальтною крихтою. Цей автомобіль на декілька хвилин перегородив дорогу, в цей момент їхав ОСОБА_14 зі своєю дружиною з боку свого будинку у напрямку Слов?янського курорту (повз її будинок), вони зупинилися біля домоволодіння № 42, далі їхати не могли, автомобіль унеможливив рух. ОСОБА_14 вибіг зі свого автомобіля з битою, підбіг до начальника дорожної служби ОСОБА_15 , почав висловлюватися нецензурною лайкою та вдарив його кулаком в плече. ОСОБА_15 відскочив, а ОСОБА_12 підійшов до неї, вона в цей час стояла навпроти своєї калитки по вул.Ізюмській, 40. ОСОБА_12 підбіг до неї та, висловлюючись нецензурною лайкою, вдарив її битою по голові. В той момент коли він замахнувся на неї вона відхилила голову в бік, тому удар був ковзним. Якби вона не відхилилася, він би розтрощив їй голову. Вона почала плакати, кричати, відскочила до своєї калитки, він сказав їй, що коли він буде повертатися, якщо ця купа буде знаходитися на дорозі, він спалить їй будинок та поїхав. Вона викликала поліцію.

На питання прокурора пояснила, що на місці окрім ОСОБА_15 знаходився і водій ОСОБА_16 , однак він з автомобіля не виходив. Дружина ОСОБА_12 знаходилася в автомобілі ОСОБА_12 на передньому пасажирському сидінні, поруч з водієм, під час конфлікту з автомобіля не виходила. ОСОБА_12 керував транспортним засобом, після зупинки свого автомобіля він відразу вийшов з битою, яка знаходилася у нього в правій руці. Його автомобіль стояв біля хвіртки домоволодіння АДРЕСА_3 , а асфальтну крихту висипали на межі домоволодіння АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 . Його автомобіль знаходився на значній відстані від неї, тому коли ОСОБА_12 вибіг зі свого автомобіля, підбіг спочатку до ОСОБА_15 та вдарив його, а згодом підбіг до неї, вона відступала назад, дружина ОСОБА_12 не могла бачити, що там відбувалося. Автомобіль знаходився дуже далеко на відстані близько 40 м., там ще розташовано 3 дерева, в транспортному засобі знаходилася ще дитина, з дорослих нікого не було. Інші люди були в шоці, вони приїхали виконувати роботу, і вибіг її сусід з битою та напав незрозуміло чого. Працівники половину крихти не висипали, вони злякалися і поїхали. Весь час конфлікту бита була в руці ОСОБА_12 . Удар прийшовся в обличчя, ближче до скроні, з лівої сторони. Інших тілесних ушкоджень їй ОСОБА_12 в ході конфлікту не заподіював, після удару висловлювався в її бік нецензурною лайкою. В цей час працівники КП Водозниження знаходилися в автомобілі, вони збирались поїхати. На теперішній час стосунки з ОСОБА_12 у неї погані, він продовжує вчиняти хуліганські дії відносно неї, він наймає людину, яка кидає їй та сусідці ОСОБА_10 вибухові предмети, вибухи відбуваються вночі або рано вранці. Він також побив їй вікна. Крім співробітників була присутня ОСОБА_17 , її сусідка, вона збиралася йти на роботу, почула крики та вийшла. ОСОБА_8 на місці конфлікту не було.

На питання захисника пояснила, що вона багато разів зверталася до поліції через неправомірні дії ОСОБА_12 відносно неї (він також намагався її збити автомобілем 30.05.2019 р.), не менше 7 разів, оскільки він її життя перетворює в жах. Після 04.06.2019 р. вона звернулася до судово-медичного експерта за 4-5 днів. Автомобіль у ОСОБА_12 чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , лобове скло у ОСОБА_12 не затоноване, затоновані вікна по боках, вона бачила через лобове скло, що в машині окрім дружини та дитини нікого не було. Вона мешкає по АДРЕСА_2 , а зареєстрована за іншою адресою, по АДРЕСА_4 . Навпроти її подвір?я ростуть дерева, біля подвір`я розташована невелика насип, коли під?їхав вантажний автомобіль, вона просила, щоб крихту підсипали біля будинку АДРЕСА_3 , оскільки біля її будинку є насип, а там немає. Коли під?їхав вантажний автомобіль, він зупинився посеред дороги, перпендикулярно, та сипав крихту. Коли частину крихти висипали, а іншу частину хотіли висипати трохи далі, під?їхав ОСОБА_12 , вибіг з автомобіля з битою, почав лаятися. Він спочатку образив ОСОБА_15 , вдарив його в плече, та побіг до неї, вона побачила його та почала відступати, він її ображав, вона відхилилася, тому удар був ковзним, бита залишилася у нього в руці. Удар був ковзним, він наносився зверху, більше нічого не заділо. Вона не бачила щоб ОСОБА_18 виходив з автомобіля. Одинцова бачила як він її вдарив, вона знаходилася біля свого паркану, на відстані близько 15 м. Вона не підходила до неї під час конфлікту, вона мешкає в сусідньому будинку АДРЕСА_5 .

На питання суду пояснила, що коли ОСОБА_12 висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_15 та потерпілої, він від неї нічого не вимагав.

На питання обвинуваченого потерпіла пояснила, що лобове скло автомобіля ОСОБА_12 не тоноване. Водій знаходився в автомобілі, ОСОБА_15 знаходився біля автомобіля.

На питання захисника пояснила, що вона припускає можливість примирення з ОСОБА_12 . Паспорт нею втрачений, вона має посвідчення, яким посвідчується її особа. Під час проведення судово-медичної експертизи зазначено, що особу підекспертної встановлено на підставі паспорту.

Додатково зазначила, що вона не погоджується зі зміною прокурором обвинувачення та вважає, що відносно неї було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, тому підтримує первісне обвинувачення.

Свідок ОСОБА_19 під час допиту в суді пояснила, що обвинувачений ОСОБА_5 є її чоловіком. Кожного ранку близько 08-00 год. вони везуть дитину до дитячого садочку. В той день близько 07-40 год. - 07-45 год. вони виїхали, та коли їхали по вул.Ізюмській зупинилися неподалік від будинку АДРЕСА_2 , оскільки на їх шляху стояв вантажний автомобіль, було висипано якийсь шлак на дорозі. Вони не мали змоги рухатися далі, її чоловік вийшов і запитав, що тут відбувається, як можливо проїхати. У відповідь вийшла потерпіла, яка почала його ображати та нецензурно лаяти. Відбувся конфлікт з боку цієї жінки. Ці події тривали близько двох хвилин, після чого вантажний автомобіль поїхав, а вони поїхали слідом за цим автомобілем.

На питання прокурора свідок пояснила, що автомобіль її чоловіка ОСОБА_20 , лобове скло автомобіля не тоноване, бокові - трохи тоновані. Вона знаходилася в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, дитина знаходилась на задньому сидінні, доньці 5 років, поряд з нею сиділа дівчина. Ця дівчина сиділа за нею. Чоловік зупинив автомобіль за 10 м. до вантажного автомобіля. Вантажний автомобіль перегородив всю дорогу, він розміщувався перпендикулярно дорозі. Біля вантажного автомобіля знаходився один чоловік, коли вони під`їхали інший чоловік пішов та сів на водійське сидіння цього автомобіля, також знаходилася жінка. Коли чоловік вийшов з автомобіля, там знаходився один чоловік і жінка. Її чоловік запитав, що тут відбувається і коли він матиме змогу проїхати. В цей день була гарна погода, дощу не було. В автомобілі вікна були трохи відкриті, вона їх відчинила. Розмова її чоловіка з тим чоловіком була спокійною, він лише запитав коли він матиме змогу проїхати, ця розмова тривала близько двох хвилин. Конфлікт відбувся з потерпілою, яка постійно його провокує. Це була ситуація, яку вона навіть не взяла до уваги, оскільки подібні конфлікти трапляються майже щодня вже протягом 7 років. Потерпіла висловлювала претензії в бік її чоловіка, вона розмахувала руками, нецензурно лаялася з приводу того, що він, мабуть, взагалі існує. Він її дратує, вона коли його бачить завжди кричить, розмахує лопатою, палками. Перше знайомство її чоловіка та цієї жінки відбулося коли вона застосувала до нього газовий балончик, розпилюючи його вміст йому в обличчя. Пояснити таку її поведінку вона не може. В руках у її чоловіка, коли він виходив з автомобіля, нічого не знаходилося. Її чоловікові колись давно подарували биту, де вона знаходиться, їй невідомо, вона її бачила лише одного разу. Чоловік лише одного разу повернувся до транспортного засобу, коли вони поїхали з того місця. Розмова чоловіка відбувалася позаду кузова автомобіля, кузов був вже закритий. Більше нікого вона там не бачила, вона бачила, що окрім двох чоловіків, її чоловіка та потерпілої на місці нікого не було. Конфлікт відбувався на частині вулиці, по обидва боки якої ростуть чагарники, а вантажний автомобіль перекрив проїзд, за їх автомобілем нікого не було, тому бачити або чути конфлікт будь-які інші особи не могли. Вона стверджує, що нікого позаду їх автомобіля не було, вона весь час спостерігала конфлікт і якби хтось був присутній він би підійшов ближче та з`ясовував, що відбувається, їх сусіди дуже допитливі люди. Якби це був не сусід, він би пройшов повз, вона б його побачила. Вони живуть в цьому будинку протягом 7 років, потерпіла протягом 7 років тероризує їх родину. Потерпіла часто приходить до їх подвір`я вночі, з лопатою, копає землю. В цьому будинку раніше жили її дідусь та бабуся, які не могли відреагувати на її поведінку, однак, коли в будинок переїхали вони, вони не дозволяють їй робити якісь речі, наприклад, бити лопатою їх паркан, о другій ночі під вікнами спальні дитини дражнити собаку та кидати гілки, кидати бензин в пляшці на подвір`я. Вони зверталися до поліції і поліція встановила, що ці дії вчинялися потерпілою. Під час конфлікту ніхто нікому не спричиняв тілесних ушкоджень. Дівчина, яка сиділа в автомобілі позаду неї, весь час знаходилася в автомобілі, вона сиділа позаду з дитиною. Ця дівчина бачила конфлікт, це ОСОБА_8 , вона її близька знайома. Її чоловік вийшов з автомобіля, підійшов до чоловіка, запитав, коли вони зможуть проїхати, сказав, що у нього немає часу, потім вибігла потерпіла. З нею він не розмовляв, на неї він не кричав. В автомобілі були трохи відкриті вікна, вона бачила та чула все, що там відбувалося.

На питання потерпілої свідок пояснила, що вона не розповідає про те, що її чоловік вдарив битою, оскільки такого не було, це фантазії потерпілої.

На питання захисника свідок пояснила, що її чоловік ані потерпілій, ані іншим особам тілесних ушкоджень не спричиняв, нецензурною лайкою не висловлювався.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що з обвинуваченим вона знайома, з потерпілою вона не знайома.

На питання захисника пояснила, що на початку червня 2019 р. вранці вона перебувала в автомобілі ОСОБА_5 та була очевидцем конфлікту. В цьому автомобілі на водійському сидінні знаходився ОСОБА_21 , поруч з ним ОСОБА_22 , а на задньому сидінні - вона та ОСОБА_7 . Вони їхали в місто, відвозили дитину до дитячого садка. Коли вони їхали по вулиці, були змушені зупинитися, оскільки на дорозі стояв вантажний автомобіль, який унеможливлював їх подальший рух. Цей автомобіль висипав щось на дорогу (гальку чи якесь сміття), вони могли об`їхати цю купу, однак, попереду стояв автомобіль, який об`їхати вони не могли, там дуже вузька дорога. Події, які відбувалися, вона бачила через лобове скло, вона сиділа на задньому сидінні, на місці для пасажирів. Була тепла погода, вікна в автомобілі були відчинені. Коли вони під`їжджали там знаходились 2 чоловіка, коли ОСОБА_21 вийшов з автомобіля, один чоловік пішов, а ОСОБА_21 підійшов до того чоловіка, що залишився, та запитав, що відбувається. Потім вийшла жінка, ОСОБА_21 говорив, що вони запізнюються, а йому перекрили дорогу, він не може проїхати, жінка почала кричати. Окрім чоловіків, жінки та ОСОБА_12 , вона на вулиці більше нікого не бачила. ОСОБА_12 не висловлювався нецензурною лайкою, у нього в руках нічого не було, він встав з водійського сидіння та пішов. Ніяких тілесних ушкоджень чоловікам чи жінці він не наносив. Вона бачила як на початку було два чоловіки, потім один пішов, вийшов ОСОБА_21 , розмовляв з іншим чоловіком, вийшла жінка, інший чоловік теж пішов. Вони знаходились в автомобілі, з автомобіля не виходили.

На питання прокурора свідок пояснила, що відстані від їх автомобіля до вантажного автомобіля склала не більше 10 м. Передні вікна в автомобілі були відчинені, а ззаду, лише вікно біля неї, вікно біля Варвари було зачинене. Під час цієї розмови вони почали сваритися, жінка щось йому сказала, після чого ОСОБА_21 запитав, що відбувається, чому він повинен втрачати свій час. Цю фразу він сказав на підвищених тонах. ОСОБА_12 розмовляв лише з одним чоловіком, інший чоловік відразу пішов. Ця розмова відбувалася коли ОСОБА_12 тільки вийшов з автомобіля, коли ОСОБА_12 підійшов ближче до вантажного автомобіля, вони знаходились неподалік від задньої частини вантажного автомобіля (борту). Кравченко розумна людина, вона з ним знайома близько 7 років, вона не мешкає поруч з ним. Вона інколи доглядає за дитиною ОСОБА_12 , ОСОБА_7 . В той день вона ночувала у ОСОБА_12 . Цей вантажний автомобіль поїхав вперед, ОСОБА_21 сів в автомобіль, вони поїхали слідом. В цей день ніхто нікому не спричиняв тілесні ушкодження. Потерпілу вона бачила на місці конфлікту, вона періодично виходила з кущів, у неї в руках була якась гілка з дерева. Автомобіль ОСОБА_12 тонований, бокові вікна точно тоновані, лобове скло, напевно, трохи тоноване, вона не розуміється. Вона нікого не бачила попереду автомобіля, на якому вони під`їхали, окрім тих осіб, про яких вона зазначала. Вона не бачила чи знаходився хтось позаду автомобіля, вона дивилася вперед. Під час цієї розмови ОСОБА_12 не вертався до транспортного засобу, він повернувся одного разу, коли вони поїхали. Їй невідомо, чи є у ОСОБА_12 конфлікт з сусідами, ОСОБА_12 не конфліктна людина. Коли він виходив з автомобіля, у нього нічого в руках не перебувало. Вона дуже рідко перебуває за місцем мешкання ОСОБА_12 , биту в домоволодінні вона не бачила, у дитини є дитяча маленька бита. Сувенірну чи подарункову биту вона не бачила. До цього вона потерпілу не бачила, вона її бачила на відеозаписі з виконавчого комітету.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що з обвинуваченим та потерпілою він знайомий у зв`язку із своїм попереднім місцем роботи.

На питання прокурора свідок пояснив, що коли він працював в КП Водозниження заступником директора з 2017 по грудень 2019, у 2019 році навесні (квітень - травень) він отримав завдання від директора відвезти за заявкою жінці відходи від фрезерування. Самоскид завантажили, водій сів в автомобіль та він, вони поїхали за адресою. Жінка їх зустріла, показала місце, куди слід висипати вантаж. Розвернули автомобіль, щоб було зручно під`їхати, вийшов водій, відчинив борт, він також вийшов з автомобіля, вони почали висипати вантаж. Далі обвинувачений підбіг від автомобіля темного кольору до вантажного автомобіля, кричав що вони роблять. Він підбіг до них, висловлював претензії, говорив, навіщо вони на це місце висипають вантаж у такій кількості, вони почали словесно сваритися. У нього в руках був якийсь предмет, схожий на биту (він не бачив ручки), він ним не замахувався на нього. Жінка також почала щось кричати цьому чоловікові, дуже емоційно. Вони почали між собою розмовляти, а він сказав водієві щоб той закрив борт та вони поїдуть з цього місця. Він пішов та сів в кабіну, водій закривав борт, а потім також сів в кабіну. Водій говорив, що бачив в дзеркало, що вони штовхались, детально згадати не може. Предмет, схожий на биту, перебував в руці у обвинуваченого весь час, коли вони спілкувались, це тривало близько 30 секунд. Потім він пішов. Окрім нього, водія, потерпілої та обвинуваченого він на місці нікого не бачив. Свою роботу вони не завершили, в кузові залишилася частина вантажу. Вони швидко поїхали. Він не бачив щоб обвинувачений спричиняв комусь тілесні ушкодження. Коли вони поїхали чи залишився на місці обвинувачений він не бачив. Транспортний засіб темного кольору знаходився на відстані близько 50 м. від його місцезнаходження. Він не бачив, що за марка автомобіля, чи тонований він, чи знаходилися в ньому інші люди. Він не чув які претензії висловлював обвинувачений потерпілій, не чув, що вона йому кричала. Він відразу пішов. Після того як вони завершили розмову з обвинуваченим, залишили один одного (до цього обвинувачений його схопив, а він у відповідь схопив обвинуваченого), бійки не було. Обвинувачений був обурений, що вони висипали вантаж на дорогу, інших претензій він не висловлював у його присутності. На його думку обвинувачений був тверезий, запах алкоголю він би почув.

На питання потерпілої свідок пояснив, що вони з обвинуваченим висловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою, однак, бійки не було, обвинувачений йому жодного удару не заподіював. Він схопив обвинуваченого лівою рукою, удару не було. Він не бачив, щоб обвинувачений його ударив.

На питання захисника свідок пояснив, що на місці була присутня потерпіла, водій, він та ОСОБА_12 . Інших жінок, окрім потерпілої він не бачив, припускає, що міг хтось бути за парканом. Вони заїжджали з боку курорту, розвернулися, щоб стати кабіною до курорту, щоб лівий бік автомобіля був ближче до будинків. Це було усне розпорядження директора КП Водозниження, на підставі вказівки з управління житлово-комунального господарства. Раніше на цій вулиці була забита траншея, вони приїжджали з головним інженером фотографували. Він вдруге побачив цю жінку. Відносно ОСОБА_12 ніяких заяв не писали, перед судовим засіданням правоохоронні органи він не відвідував, його не викликали.

На питання обвинуваченого свідок пояснив, що вони не були вдягнуті в службові жилети, припустив, що на автомобілі міг бути логотип.

Свідок ОСОБА_23 під час допиту в суді пояснив, що він працює водієм в КП Благоустрій. Він був учасником конфлікту, бачив сварку. Вони привезли асфальтну крихту за заявкою і висипали, стався конфлікт потерпілої з обвинуваченим.

На питання прокурора пояснив, що ці події відбувалися у 2019 р., навесні начебто. Асфальтну крихту вони привезли на вул.Ізюмську, о котрій годині, не пам`ятає. Він приїхав разом з начальником ОСОБА_24 на автомобілі ГАЗ. Номер будинку він не пам`ятає, була жінка, яка вказала, куди слід висипати крихту. Він висипав частину цієї крихти, під`їхав обвинувачений на автомобілі Opel, розпочався конфлікт. Він майже нічого не чув, оскільки перебував в автомобілі, підняв кузов, висипалася крихта, потім опускав кузов. Обвинувачений з ОСОБА_24 почали сперечатися, потім ОСОБА_25 відійшов, сів в автомобіль і сказав йому, що вони мають поїхати. Він вийшов з автомобіля, закрив задній борт, повернувся до автомобіля, і вони поїхали. Наскільки він зрозумів, конфлікт виник з приводу того, що вони насипали крихту на дорогу, де проїжджають автомобілі, хоча потерпіла повідомила, що вона перемістить крихту на потрібне місце. Крихту висипали не відразу на потрібне місце, оскільки він не зміг автомобілем під`їхати ближче, там була чагарники. Він не чув чи висував обвинувачений ОСОБА_24 претензії, оскільки в цей момент він знаходився в автомобілі. Обвинувачений під`їхав ззаду його автомобіля, там вузька дорога, тому вийшло так, що він стояв посередині дороги. Він не чув чи висував обвинувачений якісь вимоги коли він вийшов з автомобіля, він чув як обвинувачений та потерпіла сперечалися. В руках у обвинуваченого була бита коли він виходив з автомобіля, але коли вони розмовляли з ОСОБА_24 на підвищених тонах в руках у обвинуваченого нічого не було, куди поділась бита, йому невідомо. Він не бачив щоб ОСОБА_26 спричиняв якісь тілесні ушкодження, він бачив, що ОСОБА_25 зробив крок назад, однак внаслідок чого сказати не може. Транспортний засіб обвинуваченого він бачив, цей автомобіль чорного кольору, чи був хтось в автомобілі він не бачив. Коли він виходив з автомобіля бачив як сварилися потерпіла та обвинувачений на узбіччі проїзної частини. Він не бачив щоб обвинувачений спричиняв тілесні ушкодження потерпілій, вони поїхали з місця. Згодом приїхала поліція та повідомила, що обвинувачений вдарив потерпілу, про що вона написала заяву. Крихту висипали не всю, ОСОБА_25 сказав, що частину крихти слід було висипати в інше місце, однак, це зробити у них не вийшло, приблизно половина крихти залишилася.

На питання потерпілої свідок пояснив, що його автомобіль заїхав на місце з боку курорту, він розвернувся та автомобіль стояв кабіною до курорту. Він не стояв перпендикулярно на дорозі.

На питання захисника свідок пояснив, що на місці знаходилися ОСОБА_25 та потерпіла, які йому говорили, куди слід висипати крихту. Потім під`їхав ОСОБА_12 , більше він нікого не бачив. Ані чоловіка, ані жінки, він не бачив. Припускає, що міг хтось знаходитися з пасажирського боку його автомобіля, однак, він нікого не бачив. Момент нанесення будь-яких ударів потерпілій він не бачив. Коли він закривав задній борт він чув що вони спілкувалися на підвищених тонах. Автомобіль ОСОБА_12 був темним, чи було видно, що відбувалося в салоні автомобіля, він не знає. Документів, на підставі яких вони приїхали на це місце, у нього не має, це питання до ОСОБА_24 , він начальник. Він не чув що було на початку конфлікту, він був в автомобілі, ОСОБА_25 та потерпіла стояли позаду, під`їхав обвинувачений та розпочався конфлікт. Він був в кабіні, все що він бачив лише в дзеркало заднього виду. Яцен є його керівником, після цих подій він нічого йому не розповідав. Після того як вони поїхали звідти він поїхав виконувати іншу роботу. Він не пам`ятає в чому був вдягнутий ОСОБА_12 .

На питання обвинуваченого свідок пояснив, що коли вони поїхали з місця, він поїхав прямо, в тому ж напрямку, звідки і приїхав спочатку. Він точно не пам`ятає яка модель автомобіля Кравченка, пам`ятає, що марка автомобіля Opel, автомобіль знаходився на відстані приблизно 10 м. Автомобіль поїхав в напрямку курорту, форменного одягу комунальних працівників у них не було.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона знайома з потерпілою приблизно 10 років, а з обвинуваченим протягом 5-6 років. 04.06.2019 р. близько 08-00 год. вона збиралася на роботу, коли почула крики. Вийшла з будинку та побачила, що на дорозі розташовані 2 машини, ОСОБА_12 стоїть, лається, вдарив чоловіка в плече, потім підбіг до сусідки, замахнувся, вдарив, лаявся та пішов назад. Він погрожував ОСОБА_27 та поїхав. Коли вона вже виходила на роботу приїхала поліція.

На питання прокурора свідок пояснила, що ці події відбувалися приблизно о 07-40 год. 07-45 год., один автомобіль був вантажний, а інший автомобіль, належний ОСОБА_28 . Автомобіль висипав асфальтну крихту, ОСОБА_27 робила насип біля будинку. Коли вона вийшла, побачила, що ОСОБА_12 кричав на чоловіка, лаявся, говорив, що він перегородив йому дорогу. Вона бачила, що в руках у ОСОБА_12 була бита. Чоловіка він вдарив кулаком, а на ОСОБА_27 він замахнувся битою в обличчя. Вантажний автомобіль перегородив дорогу. Один чоловік знаходився біля автомобіля, а інший знаходився в автомобілі. Вони приблизно половину асфальтної крихти висипали. Вона знаходилася біля паркану на відстані 15-20 м. від сусідки та ОСОБА_12 . На цій ділянці місцевості більше нікого не було. Автомобіль у ОСОБА_12 тонований по боках, лобове скло не тоноване. Вона бачила, що в автомобілі ОСОБА_12 знаходилася його дружина, більше вона не бачила, щоб хтось був. Конфлікт тривав приблизно 5-10 хвилин. Вона бачила як ОСОБА_12 замахнувся на ОСОБА_27 в обличчя, вона відхилилася, удар було заподіяно в обличчя, у неї залишився слід. Удар прийшовся в ліву сторону обличчя, інших тілесних ушкоджень він їй не заподіював. ОСОБА_12 вона може охарактеризувати погано, він кидає вибухове щось їй, лякає її дитину. До правоохоронних органів вона зверталася, він її ображає нецензурною лайкою.

На питання обвинуваченого свідок пояснила, що вона є сусідкою потерпілої з лівого боку, коли вона бачила удар, вона знаходилася біля паркану. Транспортний засіб ОСОБА_12 знаходився на якій відстані пояснити не може. В чому був вдягнутий ОСОБА_12 вона не пам?ятає.

04.06.2019 р. до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_4 від 04.06.2019 р. про те, що невідома особа вчинила відносно неї хуліганські дії, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження (кримінальне провадження № 0001113 від 04.06.2019 р. (а.к.п.50).

За змістом заяви ОСОБА_4 на ім`я начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області вона просить вжити заходів до громадянина ОСОБА_13 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який 04.06.2019 р. приблизно о 07-45 год., перебуваючи поблизу будинку 42 по вул.Ізюмській наніс їй тілесні ушкодження ударом бити в область обличчя (а.к.п.51).

Згідно з висновком експерта № 227 від 12.06.2019 р., складеним на підставі ухвали слідчого судді від 06.06.2019 р., виявлений у ОСОБА_4 при судово-медичному освідуванні та зверненні за медичною допомогою синець обличчя утворився від дії тупого предмету, можливо в зазначений термін і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Індивідуальні властивості чинника (предмета) в виявлених тілесних ушкодженнях не відобразились (а.к.п.55).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26.07.2019 року та фототаблиці до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_4 в службовому кабінеті № 311 Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, що потерпіла ОСОБА_4 розповіла та показала, що 04.06.2019 р. приблизно о 07-45 год. вона перебувала за місцем мешкання - біля свого подвір`я АДРЕСА_2 , коли приїхав вантажний автомобіль, який засипав асфальтну крихту на дорогу. В зазначений час у вказане місце приїхав її сусід ОСОБА_14 , який мешкає по АДРЕСА_1 , та вийшовши зі свого автомобіля темного кольору із дерев`яною битою в руках вигнав працівників водоканалу, що засипали асфальтну крихту, та підійшовши до неї, наніс один удар битою в область обличчя зліва, від якого у потерпілої в подальшому з`явився синець. Коли ОСОБА_14 наносив удар битою, потерпіла трохи відхилилась, внаслідок чого удар був ковзним. Потерпіла на статисті показала яким саме чином ОСОБА_14 наніс їй удар битою (а.к.п.56-58).

Судом досліджено відеозапис до зазначеної слідчої дії (а.к.п.59). Так, на оптичному диску міститься відеофайл, в якому зафіксовано обставини проведення зазначеної слідчої дії, які відповідають обставинам, викладеним у протоколі цієї слідчої дії.

Висновком експерта № 313, складеним на підставі ухвали слідчого судді від 29.07.2019 р., встановлено, що не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вона вказує під час її допиту як потерпілої 05.06.2019 р. та під час проведення слідчого експерименту від 26.07.2019 р. (а.к.п.61-62).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 р. та довідки до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_4 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження дерев`яною битою в обличчя 04.06.2019 р. за загальними рисами обличчя, формою брів, очей, носу та губ (а.к.п.63-65).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 р. та довідки до нього вбачається, що ОСОБА_23 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 04.06.2019 р. активно розмахувала руками з битою в руках перед мешканкою вул.Ізюмської, а згодом сварилася з нею, за загальними рисами обличчя, формою брів, очей, носу та губ, формою голови (а.к.п.66-68).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 р. та довідки до нього вбачається, що ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 04.06.2019 р. активно розмахувала руками з битою в руках перед жінкою - мешканкою вул.Ізюмської, а згодом сварилася з нею, за загальними рисами обличчя, формою брів, очей, носу та губ, формою голови (а.к.п.69-71).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 р. та довідки до нього вбачається, що ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 як особу, яка 04.06.2019 р. вдарила ОСОБА_4 , та знаходилася біля подвір`я по вул.Ізюмській, за сукупністю рис обличчя, формою брів, формою обличчя, зазначивши що знає його ім`я - ОСОБА_14 (а.к.п.72-74).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 18.09.2019 р., свідок у службовому кабінеті № 311 Слов`янського ВП розповіла та показала обставини, які їй стали відомі 04.06.2019 на вул.Ізюмській у м.Слов`янську про вказаний факт, під час якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження. Свідок ОСОБА_9 на статисті показала як ОСОБА_5 наніс один удар предметом, зовні схожим на дерев`яну биту, в обличчя ОСОБА_4 зліва, від чого остання трохи відхилилася. Після удару по обличчю ОСОБА_4 у неї утворилося садно (а.к.п.75-76).

Згідно з висновком експерта № 397 від 04.10.2019 р., складеним на підставі ухвали слідчого судді від 25.09.2019 р., не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вказує ОСОБА_9 в протоколі допиту свідка від 31.08.2019 р. та під час проведення слідчого експерименту від 18.09.2019 р. (а.к.п.79).

Проаналізувавши докази, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння 04.06.2019 потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень у виді синця обличчя, який утворився від дії тупого предмету. Зазначений факт підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , наданими суду та зафіксованими у протоколах слідчих експериментів за їх участю, висновком судово-медичної експертизи № 227 від 12.06.2019 р.

Показання потерпілої ОСОБА_4 є послідовними, логічно зв`язними, вони узгоджуються з її показаннями, наданими нею під час проведення слідчого експерименту та зафіксованими на відеозаписі.

Аналізуючи показання потерпілої ОСОБА_4 у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_9 з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення, суд зазначає, що показання зазначених осіб повністю узгоджуються між собою в частині обставин та механізму заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а також ці показання щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень, що зафіксовані у протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка ОСОБА_9 були предметом дослідження судово-медичного експерта, який у своїх висновках № 313 та № 397 зазначив, що не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вказали потерпіла та свідок ОСОБА_9 під час проведення слідчих експериментів.

Суд вважає необхідним зазначити, що оцінюючи показання свідка ОСОБА_9 , судом враховуються повідомлені нею відомості щодо її місця перебування під час спостереження нею за конфліктом 04.06.2020, у сукупності з розташуванням всіх учасників тих подій.

Так, потерпіла ОСОБА_4 мешкає у будинку АДРЕСА_2 , а свідок ОСОБА_9 є її сусідкою - мешкає у будинку АДРЕСА_5 по цій же вулиці. Вантажний автомобіль приїхав з боку слов`янського курорту, звідки починається нумерація будинків по вулиці, тобто проїхав будинок, де мешкає ОСОБА_9 та зупинився біля наступного будинку, де мешкає ОСОБА_4 . Після того, як приїхав вантажний автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , ОСОБА_4 знаходилася біля свого домоволодіння АДРЕСА_2 , де працівники КП Благоустрій і висипали асфальтну крихту на межі домоволодіння АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Свідок ОСОБА_9 знаходилася на території свого домоволодіння АДРЕСА_5 , біля паркану. Згідно показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 вантажний автомобіль, що привіз асфальтну крихту, який згодом розвернувся та стояв на дорозі по вул.Ізюмській, в напрямку виїзду до слов`янського курорту. Згідно показань свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 разом з зазначеними свідками та дитиною їхав на власному автомобілі по вул.Ізюмській в напрямку слов`янського курорту, та зупинився неподалік від заднього борту вантажного автомобіля, який перешкоджав його подальшому руху. Напрямок руху автомобіля ОСОБА_5 був в бік початку нумерації будинків по вулиці, оскільки ОСОБА_5 їхав зі свого будинку АДРЕСА_1 в бік слов`янського курорту. Отже, враховуючи зазначені обставини, слід дійти висновку, що домоволодіння ОСОБА_9 розташоване праворуч від домоволодіння ОСОБА_4 , по ходу руху автомобіля ОСОБА_5 , тому, враховуючи зазначені обставини, з урахуванням показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що на тій ділянці місцевості по обидва боки дороги знаходяться кущі, потерпілої, що поблизу її домоволодіння ростуть дерева, та пори року, коли відбувалися події, суд приходить до переконання, що свідок ОСОБА_9 знаходилася на території свого домоволодіння біля паркану та була очевидцем конфлікту між потерпілою та обвинуваченим. Перебуваючи на цьому місці вона мала можливість спостерігати за подіями, які відбувалися на узбіччі біля хвіртки сусіднього домоволодіння, розташованого ліворуч від неї, при цьому вантажний автомобіль, з огляду на його місце розташування, не заважав їй бачити події, що відбувалися, а автомобіль ОСОБА_5 знаходився ще далі. Та обставина, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 не бачили свідка ОСОБА_9 , яка знаходилася неподалік від місця події, пояснюється її перебуванням на території свого домоволодіння, біля паркану, та великою кількістю зелених насаджень. Свідок ОСОБА_15 також зазначив, що він не бачив інших осіб під час конфлікту, однак, припустив, що міг хтось бути за парканом. Слід зазначити, що свідок ОСОБА_9 за територію свого домоволодіння не виходила, та жодним чином не позначала свою присутність. З урахуванням наведених обставин, суд приймає показання свідка ОСОБА_9 в тій частині, що вона була очевидцем конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, під час якого обвинувачений спричинив потерпілій один удар по голові дерев`яною битою, який прийшовся в ліву сторону обличчя. Однак, з`ясовуючи достовірність цих показань, суд детально проаналізує їх в сукупності з іншими встановленими у кримінальному провадженні обставинами, про що детально буде зазначено нижче.

В той же час, аналізуючи показання свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_4 у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_15 в тій частині, що обвинувачений заподіяв свідку ОСОБА_15 удар кулаком в плече, суд зазначає наступне. Так, під час допиту у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 категорично заперечив зазначені показання свідка та потерпілої, та зазначив, що обвинувачений жодних ударів йому не заподіював. Також пояснив, що вони з обвинуваченим схопили один одного, висловлювалися нецензурною лайкою, а потім відпустили один одного. Свідок ОСОБА_23 , який перебував під час цих подій у вантажному автомобілі на водійському сидінні, зазначав, що в бокове дзеркало автомобіля він бачив, як ОСОБА_15 зробив крок назад, однак внаслідок чого, сказати не може, він не бачив, щоб ОСОБА_5 . ОСОБА_15 спричиняв якісь тілесні ушкодження. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_19 суду пояснювали, що ОСОБА_5 нікому тілесних ушкоджень не спричиняв. Обвинувачений ОСОБА_5 також у судовому засіданні зазначав, що він тілесних ушкоджень ані ОСОБА_15 , ані ОСОБА_4 не спричиняв.

Аналізуючи зазначені показання в їх сукупності, суд зазначає, що оскільки свідок ОСОБА_15 категорично заперечив спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, що підтвердив обвинувачений, у суду немає підстав стверджувати протилежне. Потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 знаходилися на певній відстані від обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 в момент їх суперечки, тому коли вони схопили один одного, потерпіла та свідок ОСОБА_9 могли сприйняти зазначені події як заподіяння удару. Окрім того, враховуючи встановлені під час судового розгляду кримінального провадження сталі неприязні відносини між ОСОБА_5 та його сусідками ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , суд ставить під сумнів їх показання в тій частині, що ОСОБА_5 завдав удару ОСОБА_15 . Отже, показання потерпілої та свідка ОСОБА_9 в тій частині, що обвинувачений заподіяв удар ОСОБА_15 суд не приймає, та вважає, що ці особи неправильно сприйняли дійсні обставини, враховуючи також їх сталі неприязні відносини з обвинуваченим.

Суд не приймає показання потерпілої ОСОБА_4 в тій частині, що окрім дружини ОСОБА_5 - свідка ОСОБА_19 в автомобілі нікого не було, зокрема, свідка ОСОБА_8 . Так, свідок ОСОБА_8 була допитана судом, та в судовому засіданні надала детальні показання щодо хронології розвитку подій, щодо місця перебування учасників конфлікту, які повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_19 , яка також перебувала в автомобілі, та показаннями інших учасників (окрім свідка ОСОБА_9 та потерпілої, які зазначали, що обвинувачений наніс потерпілій удар по обличчю). Окрім того, оскільки свідок зазначила, що в автомобілі вона знаходилася на задньому сидінні праворуч (яке розташоване за переднім пасажирським сидінням), з автомобіля не виходила, спостерігала за конфліктом через лобове скло, суд зазначає, що потерпіла не може з впевненістю стверджувати про відсутність цього свідка на місці подій, оскільки вона близько до автомобіля не підходила, а знаходилася поблизу свого домоволодіння, бокові вікна в автомобілі тоновані, що підтвердили всі свідки, а заднє ліве вікно було зачинене, оскільки біля нього сиділа дитина. Отже, суд приймає показання свідка ОСОБА_8 в тій частині, що вона спостерігала за конфліктом.

Розмірковуючи над показаннями всіх допитаних свідків, потерпілої та обвинуваченого у частині розташування всіх учасників конфлікту та його спостерігачів, суд зазначає, що вони повністю узгоджуються між собою, та вважає встановленим, що потерпіла ОСОБА_4 знаходилася поблизу свого домоволодіння АДРЕСА_2 , де поруч з нею перебував свідок ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_23 . Після того, як під`їхав ОСОБА_5 на власному автомобілі, в салоні якого окрім нього знаходилися його дружина ОСОБА_19 та дитина, свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_5 вийшов з автомобіля та попрямував до ОСОБА_15 , ОСОБА_23 пішов до вантажного автомобіля та сів на водійське сидіння. Свідок ОСОБА_9 в цей час почула крики та вийшла з будинку, підійшла до паркану свого домоволодіння, а свідок ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_23 на вантажному автомобілі поїхали з місця подій.

Аналізуючи показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_8 в тій частині, що обвинувачений нікому тілесних ушкоджень не заподіював, суд зазначає, що вони суперечать показанням потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 . В той час як з урахуванням місцезнаходження свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , а також враховуючи ту обставину, що коли після закінчення суперечки обвинуваченого з ОСОБА_15 , ці свідки сіли в вантажний автомобіль та поїхали з місця подій, суд зазначає, що ці свідки не були очевидцями протягом всього часу конфлікту обвинуваченого та потерпілої, а тому могли не бачити як ОСОБА_5 завдав потерпілій удару по голові. Суд приймає до уваги також показання потерпілої ОСОБА_4 , яка зазначала, що коли ОСОБА_5 підбіг до неї, вона відступала в бік свого домоволодіння, до хвіртки, назад. Отже, оскільки свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_19 весь час знаходилися в автомобілі, а як вже було зазначено вище, на цій місцевості влітку багато зелених насаджень (дерев та кущів), ОСОБА_5 підходив до потерпілої, яка відступала в бік свого паркану, тобто зійшла з дороги, де розташовувалися автомобілі, суд зазначає, що свідки могли не бачити, як ОСОБА_5 заподіяв удар потерпілій. Отже, суд приймає показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , які зауважили, що ОСОБА_5 після того, як повернувся до автомобіля, нічого не розповідав про обставини конфлікту, а під час конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, вони переміщалися ближче до домоволодіння потерпілої, та вибули з полю зору цих свідків. Таким чином, свідок ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , перебуваючи весь час в автомобілі, не бачили всіх обставин конфлікту між обвинуваченим та потерпілою.

Усуваючи суперечності в показаннях свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , які зазначали, що коли ОСОБА_5 виходив з автомобіля, у нього в руках нічого не було, та свідків ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_4 , які зазначали, що в руках у ОСОБА_5 була дерев`яна бита, суд також враховує показання свідка ОСОБА_15 , який зазначав, що під час суперечки обвинуваченого з ним, у обвинуваченого в руках був предмет, схожий на биту (він не бачив ручки), та свідка ОСОБА_23 , який під час допиту вказував, що коли обвинувачений виходив з автомобіля у нього в руках була бита, але коли він розмовляв з ОСОБА_15 бити в руках не було, куди поділася бита, йому невідомо. Суд вважає за потрібне зазначити, що з урахуванням ступеня та тривалості конфліктних відносин обвинуваченого ОСОБА_5 та його родини з потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_9 , у зазначених осіб є підстави для обмови один одного, тому розмірковуючи над показаннями допитаних у судовому засіданні осіб, суд вважає за необхідне прийняти показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , які жодним чином не зацікавлені в результатах кримінального провадження, жодних відносин з потерпілою та обвинуваченим не підтримували, в той час як були очевидцями початку конфлікту, як достовірні. Так, зазначені свідки в судовому засіданні пояснювали, що коли ОСОБА_5 вийшов зі свого автомобіля, у нього в руках був предмет, схожий на биту.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив наявність у нього бити як спортивного інвентарю взагалі, зауважуючи, що бити у нього немає ані вдома, ані в автомобілі, і під час конфлікту в той день також не було, однак припустив, що в підлітковому віці йому могли подарувати биту. Свідок ОСОБА_19 під час допиту пояснила, що її чоловікові ОСОБА_5 колись давно подарували биту, яку вона бачила лише один раз, де вона знаходиться їй невідомо. Ці показання обвинуваченого та його дружини не узгоджуються між собою, оскільки якщо б ОСОБА_5 подарували биту ще у підлітковому віці, його дружина не мала б змоги її бачити навіть одного разу, адже очевидним є та обставина, що у підлітковому віці ОСОБА_5 не міг бути одруженим. Свідок ОСОБА_8 , яка буває вдома у ОСОБА_5 та періодично доглядає його дитину, зазначила, що бачила там лише дитячу дерев`яну биту. Зазначені показання як обвинуваченого так і цих свідків визнаються судом недостовірними та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_4 .

Аналізуючи наведені показання свідків та потерпілої суд приходить до висновку, що обвинувачений вийшов з автомобіля з битою в руках, оскільки ці обставини підтвердили у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , свідок ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_23 . Як пояснював свідок ОСОБА_15 , в ході їх суперечки з обвинуваченим вони схопили один одного руками, тобто бити в цей момент в руках ОСОБА_5 бути не могло, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_23 в тій частині, що під час суперечки з ОСОБА_15 бити в руках обвинуваченого вже не було. Показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_8 в тій частині, що в руках обвинуваченого ОСОБА_5 коли він виходив з автомобіля нічого не було, дерев`яну биту в обвинуваченого вони не бачили, суд вважає недостовірними та такими, що спростовуються іншими дослідженими судом доказами, оскільки зазначені свідки мають тривалі близькі стосунки з обвинуваченим, тому такі показання розцінюються судом як намагання сприяння ОСОБА_5 в ухиленні від кримінальної відповідальності. До такого висновку суд дійшов також з урахуванням показань цих свідків в тій частині, що ОСОБА_5 після того, як вийшов з автомобіля, повернувся до нього лише одного разу, коли вони поїхали з того місця. Отже, показання свідків в тій частині, що ОСОБА_5 виходив з автомобіля без предмета, схожого на биту, в руках є недостовірними.

В той час як показання інших зазначених свідків, зокрема, свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , які зазначали про наявність в руках у ОСОБА_5 дерев`яної бити, а після початку конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вони поїхали з місця події, тобто не бачили продовження конфлікту, та потерпілої також узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз, якими встановлено, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися від дії тупого предмету, не виключено можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 при обставинах, на які вказували потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 під час допитів та слідчих експериментів.

Суд не приймає як допустимі докази протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , які впізнали ОСОБА_5 як особу, що заподіяла ОСОБА_4 тілесні ушкодження 04.06.2019 р., оскільки цей свідок та потерпіла особисто знайомі з ОСОБА_5 , потерпіла у своїй заяві вказувала на ОСОБА_5 як на особу, що заподіяла їй тілесні ушкодження, зазначаючи його адресу місця проживання. В той час як положенням ст.228 КПК України передбачено, що забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Тобто, метою цієї слідчої дії є встановлення відомостей щодо впізнання незнайомої особи, яку особа, що впізнає, бачила та запам`ятала її зовнішність за певними рисами або прикметами. В зазначеному випадку потерпілій та свідку ОСОБА_9 був пред`явлений для впізнання їх сусід, з яким вони знайомі протягом тривалого часу, їм відомі його анкетні дані, адреса його місця проживання, тобто за наведених обставин мета цієї слідчої дії нівелюється.

В той час як суд приймає як належні та допустимі докази протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , які впізнали ОСОБА_5 як особу, яка сварилася з місцевою мешканкою по вул.Ізюмській у м.Слов`янську 04.06.2019, розмахуючи руками, в одній з яких була бита.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 у сукупності з показаннями потерпілої ОСОБА_4 та свідків, суд зазначає, що обвинуваченим визнається факт зустрічі з потерпілою ОСОБА_4 біля її домоволодіння АДРЕСА_2 , який мав місце 04.06.2019 р. близько 07-45 год. Однак, обвинувачений категорично заперечив спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій, детально розповівши про обставини діалогу, що мав місце у нього з чоловіком, який висипав вторинний асфальт біля буд. АДРЕСА_2 , та про поведінку потерпілої, яка за його версією знову провокувала його на конфлікт. Суд не ставить під сумнів показання обвинуваченого в цій частині, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 , в той час як суд не приймає показання обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не спричиняв потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з огляду на наступне.

Так, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 приїхав на місце подій на автомобілі, вийшов з нього та попрямував до свідка ОСОБА_15 , який знаходився поруч з вантажним автомобілем. В цей час у ОСОБА_5 в руках була дерев`яна бита, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та потерпілої ОСОБА_4 . З урахуванням показань свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , які під час конфлікту перебували в автомобілі ОСОБА_5 , в тій частині, що ОСОБА_5 до автомобіля повернувся лише одного разу, коли вони поїхали з місця подій, суд вважає встановленим, що коли ОСОБА_5 знаходився на тому місці, а саме на вул.Ізюмській біля домоволодіння № 40, при ньому був предмет, схожий на биту. Розмірковуючи над показаннями обвинуваченого в тій частині, що він зупинив автомобіль, оскільки не мав можливості рухатися далі, адже дорога була перегороджена, після чого він вийшов з автомобіля та зробив зауваження, оскільки він інженер за освітою, та розуміє, що відбувалися абсурдні дії, тому він хотів повідомити цим чоловікам, що вони діють неправильно, тим паче, що ними керувала жінка, яка не має жодного відношення до будівництва доріг (потерпіла), тому він сказав свідку, що так робити не можна, що ґрунтова дорога не укомплектовується вторинним асфальтом, суд зауважує, що обвинувачений не заперечував, що він розмовляв на підвищених тонах, однак, пояснив це тим, що гучно працював двигун вантажного автомобіля. Суд також приймає до уваги сталі неприязні відносини, що склалися між обвинуваченим та потерпілою протягом 7 років, про що свідчать їх звернення один відносно одного до органів поліції, їх постійні конфлікті ситуації, що супроводжуються словесними образами, висловленими на підвищених тонах. Зазначені обставини у їх сукупності надають суду підстави для висновку про наявність мотиву у обвинуваченого для заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

В той же час згідно показань потерпілої, свідка ОСОБА_9 , висновку судово-медичної експертизи № 227 від 12.06.2019, у потерпілої виявлений синець обличчя, який утворився від дії тупого предмету. Слід зазначити, що потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_9 детально та послідовно розповіли про обставини спричинення ОСОБА_5 потерпілій удару битою в ліву сторону обличчя, про механізм заподіяння цього удару, а згідно висновків судово-медичних експертиз № 313 від 23.08.2019 та № 397 від 04.10.2019 такі їх показання відповідають механізму виникнення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 . Таким чином, зібрані у кримінальному провадженні докази у їх сукупності суперечать показанням обвинуваченого ОСОБА_5 в тій частині, що він не заподіював тілесних ушкоджень потерпілій, тому зазначені показання визнаються судом недостовірними, та такими, що надавалися обвинуваченим з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, та підтверджують факт спричинення ОСОБА_5 одного удару дерев`яною битою в ліву скулову ділянку обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого у неї утворилися легкі тілесні ушкодження - синець обличчя. Слід зазначити, що встановлена під час судового провадження сукупність обставин справи виключає будь-яке інше розумне пояснення факту заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у виді синця обличчя, крім того, що цей злочин був вчинений і обвинувачений ОСОБА_5 є винним у його вчиненні.

Розмірковуючи над правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , суд зазначає, що зміст та обсяг обвинувачення під час судового провадження був змінений прокурором, та згідно зміненого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 14.05.2020 р., дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, в той час як потерпілою ОСОБА_4 у відповідності до положень ч.3 ст.338 КПК України під час судового провадження підтримувалося обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 24.10.2019 р., за змістом якого дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Оскільки потерпіла ОСОБА_4 не погодилася зі зміненим прокурором обвинуваченням, викладеним в обвинувальному акті від 14.05.2020, та підтримувала обвинувачення у попередньому обсязі - за ч.4 ст.296 КК України, суд має вирішити питання, визначені п.п.1-8 ч.2 ст.368 КПК України, відносно як первісного обвинувачення ОСОБА_5 за ч.4 ст.296 КК України (яке підтримується потерпілою), так і зміненого прокурором обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України (яке підтримується прокурором), що за змістом узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові № 317/1927/15-к від 25.06.2019.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до переконання, що кваліфікація дій обвинуваченого як хуліганства не ґрунтується на правильному застосуванні закону про кримінальну відповідальність.

Так, диспозицією ч.4 ст.296 КК України визначено кримінальним правопорушенням діяння, що полягає у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти. Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Відповідно до фактичних обставин кримінального провадження, встановлених на підставі безпосередньо сприйнятих судом доказів, зокрема показань потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , а також свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_15 та ОСОБА_23 (які хоча і не зазначали про спричинення тілесних ушкоджень, однак, надали детальні показання щодо обставин конфлікту обвинуваченого та потерпілої в цей день, які передували заподіянню удару), ОСОБА_5 заподіяв одного удару дерев`яною битою в ліву сторону обличчя потерпілої на ґрунті особистого конфлікту, який триває між ними протягом декількох років, а умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій виник у обвинуваченого раптово, під час чергової сварки з приводу проведення на дорозі робіт. Обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до ОСОБА_4 , яка виникла задовго до цих подій, але загострилася через сварку у відповідь на дії потерпілої, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях ОСОБА_5 мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.

Дії ОСОБА_5 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілої і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження - за частиною 1 статті 125 КК.

Щодо обвинувачення ОСОБА_5 у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, суд, у відповідності до положення п.3 ч.1 ст.373 КПК України, тобто за відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу зазначеного кримінального правопорушення, приходить до переконання про ухвалення виправдувального вироку.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням вищенаведених висновків суду, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 суспільно небезпечне винне діяння слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання як позитивно (характеристика керівника мікрорайону (а.к.п.84), так і негативно (характеристика за підписами семи сусідів (а.к.п.95), під наглядом психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має неповнолітню дитину, раніше не судимий).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 15.11.2019 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_5 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, та виправдати у зв`язку із недоведеністю того, що в діянні ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1