Провадження №1-кп/127/357/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представників потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,
захисника ОСОБА_17 ,
обвинуваченого ОСОБА_18 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0004395, № 0000121 та № 0000083, внесених в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0004395, № 0000121 та №0000083 за обвинуваченням ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_18 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивував тим, що ОСОБА_18 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. ОСОБА_18 неодружений, тимчасово непрацюючий, не має постійного джерела матеріального доходу, не має стійких соціальних зв`язків, інших соціальних та особистих чинників стримуючого характеру. Крім цього, обвинувачений усвідомлює можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, які є людьми похилого віку, а також свідків. Окрім того, 14 березня 2019 року ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак останній, порушуючи покладені на нього обов`язки, у період з 14 березня 2019 року по 14 травня 2019 року продовжував вчиняти нові злочини. Також, наявні обставини, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Потерпілі підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_18 з приводу клопотання прокурора нічого пояснити не може, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.
Захисник ОСОБА_17 заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що ОСОБА_18 немає наміру чинити вплив на потерпілих та свідків, оскільки потерпілі допитані та висловили свої думки щодо міри покарання обвинуваченому також немає наміру уникати відповідальності чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Останній буде відшкодовувати шкоду завдану потерпілим та будучи на волі перебуватиме за місцем свого проживання. Тому з урахуванням вищевказаних обставин та відношення ОСОБА_18 до скоєного ним злочину, вважає що у суду є всі підстави змінити обвинуваченому запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів, суд приймає до уваги, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року ОСОБА_18 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_18 необхідно продовжити строк тримання під вартою, в зв`язку з тим, що він обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, не має будь-яких джерел доходу, не має постійного місця роботи, що дає підстави вважати, що у подальшому він може переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню,що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативного триманню під вартою ОСОБА_18 як такого, що недостатній для запобігання ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
На думку суду, в клопотанні обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_18 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, підстав для застосування ОСОБА_18 більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою ОСОБА_18 може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання прокурора та продовженні обвинуваченому ОСОБА_18 строку тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 395 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод»,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника ОСОБА_17 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_18 строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, по 15 травня 2020 року.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 17 березня 2020 року по 15 травня 2020 року включно.
Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 7 діб з дня її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: