УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2020 Справа №607/9820/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву обвинуваченого ОСОБА_3 від 25.10.2019р. про відвід головуючого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №000915 від 05.03.2013р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні головуючого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 перебуває на розгляді кримінальне провадження №000915 від 05.03.2013р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 356 КК України.

Під час проведення засідання 25.10.2019р. обвинуваченим ОСОБА_3 заявлений відвід головуючому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільській області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №000915.

Як вбачається із змісту заяви від 25.10.2019р. обвинувачений ОСОБА_3 в обґрунтування та наявність підстав, які унеможливлюють в подальшому головуючого суддю ОСОБА_4 брати участь у розгляді кримінального провадження посилається на ті обставини, що суддя ОСОБА_4 протягом терміну розгляду кримінального провадження у коридорі приміщення суду неодноразово просив його написати заяву про закриття даного кримінального провадження за строками давності, тобто, фактично висловився про його винуватість, при цьому повідомив, що про в ухвалі не буде зазначати, що він винний у вчиненні злочинів. Тому, обвинувачений вважає, що головуючий суддя ОСОБА_4 є упередженим по відношенню до особи обвинуваченого, вже чітко визначився із результатом вирішення кримінального провадження і є всі підстави сумніватися в об`єктивному та справедливому судовому розгляді справи суддею та його неупередженості.

Сторони та інші учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи №607/9820/14-к (1-кс/607/199/2020) по заяві про відвід, із матеріалами судового кримінального провадження по розгляду обвинуваченого акту про обвинувачення ОСОБА_3 №607/9820/14-к (1-кп/607/143/2019), приходить до наступних висновків.

Як вбачається із змісту ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у таких випадках:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні ч. 2 ст. 80 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зазначені обвинуваченим у його заяві обґрунтування з приводу наявності підстав для відводу, суд вважає, що зазначені ОСОБА_3 обставини щодо необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_4 у розгляді кримінального провадження №000915 від 05.03.2013р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 356 КК України не заслуговують на увагу, оскільки не підтвердженні належними доказами, є голослівними.

Таким чином, зважаючи на викладені висновки, а також з урахуванням того, що в судовому засіданні не здобуто достатніх обґрунтувань, які б вказували на існування обставин, передбачених ст. 77 КПК України, які б унеможливлювали головуючого суддю Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 брати участь у розгляді кримінального провадження, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 25.10.2019р. про відвід головуючому судді слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 82, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 25.10.2019р. про відвід головуючого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження №000915 від 05.03.2013р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 356 КК України відмовити.

Кримінальне провадження №000915 від 05.03.2013р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ст. 356 КК України повернути головуючому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 для продовження розгляду.

Головуючий суддяОСОБА_1