Справа № 761/6850/20
Провадження № 1-кп/761/2044/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи стосовно якого заявлене клопотання ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньки Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

24.11.2019 року приблизно 13.20 год., ОСОБА_4 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною потерпілою ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник побутовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, тобто не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а саме спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Вчиняючи суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ОСОБА_4 24.11.2019 року, приблизно о 13.30 год., знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані неосудності, тобто не усвідомлюючи свої та не маючи можливості керувати ними, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків наніс предметом, ззовні схожим на молоток, який він тримав в руці, не менше трьох ударів в ділянку голови ОСОБА_6 .

Своїми діями, які виразились в нанесенні трьох і більше ударів в ділянку голови, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи свої дії та не маючи можливості керувати ними, спричинив ОСОБА_6 черепно-мозкову травму: струс головного мозку, перелом кісток носа, множинні забійні рани лобної ділянки, лівої тьмяної ділянки, в проекції лівої брови та в проекції правої брови, які за ступенем тяжкості, відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період часу, до якого відноситься вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного-діяння, останній виявив ознаки органічного ураження головного мозку, поєднаного ґенезу (судинно-атрофічного) із недоумством, і за своїми психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки органічного ураження головного мозку, поєднаного ґенезу (судинно-атрофічного) із недоумством, і за своїми психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Прокурор підтримав клопотання та просив про його задовольнити. ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти клопотання. Потерпіла ОСОБА_6 також не заперечувала з приводу задоволення клопотання.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення, пояснень ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_6 .

Враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, а також наявність у ОСОБА_4 ознак органічного ураження головного мозку, поєднаного ґенезу (судинно-атрофічного) із недоумством - суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним суспільно-небезпечного діяння 24.11.2019 року не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Отже ОСОБА_4 перебував у стані неосудності, тому згідно статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Згідно статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» визначаючи відповідно до ст. 94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_4 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації з урахуванням висновків лікарів експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке вчинив ОСОБА_4 24.11.2019 року, що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно - небезпечного діяння, ознаки якого відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а також враховуючи характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_4 , що має ознаки органічного ураження головного мозку, поєднаного ґенезу (судинно-атрофічного) із недоумством, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічним захворюванням, у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Керуючись ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1