Провадження № 1-кс/761/6604/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 23.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 04.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001693,-

В С Т А Н О В И В:

10.04.2020 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вказана скарга представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 23.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 04.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001693. Крім того, представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить зобов`язати прокурора, уповноваженого у кримінальному провадженні №0001693, провести допит ОСОБА_3 у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 387, ч.1 ст. 182 КК України.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що прокурор, відмовляючи у задоволенні клопотання представника потерпілого у якості обґрунтування зазначив, що на час винесення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року у кримінальному провадженні №0001694, досудове розслідування у ньому не здійснюється, а слідчий ОСОБА_6 не мав повноважень для проведення відповідних слідчих, процесуальних дій у кримінальному провадженні, оскільки прокурором 22.11.2019 року винесено постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування. Також вказано, що прокурором внесено відповідні зміни до ЄРДР, остаточний номер у провадженні залишено №0001693 та після об`єднання подальше досудове розслідування здійснюється виключно у провадженні №0001693. Однак об`єднання двох кримінальних проваджень в одне під одним номером, в порядку ст. 217 КПК України, не позбавляє слідчого обов`язку виконання рішення суду щодо допиту ОСОБА_3 як потерпілого у зв`язку із злочином, передбаченим ч.1 ст. 182 КК України. При цьому вказали, що ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілим лише у кримінальному провадженні, що здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 387 КК України. В об`єднаному кримінальному провадженні, яке розслідується за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 387 КК України та ч.1 ст. 182 КК України, таке процесуальне рішення ні слідчим ні прокурором не приймалося. Виходячи з приписів ч.1 ст. 55 КПК України, якою встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, у об`єднаному постановою прокурора від 22.11.2019 року кримінальному провадженні №0001693 ОСОБА_3 має статус потерпілого, з огляду на відсутність процесуального рішення, яке свідчить про протилежне.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримав вимоги та доводи, викладені у скарзі, просив скаргу задовольнити з підстав, зазначених у ній. Вказав, що ОСОБА_3 є заявником про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, порушення недоторканості приватного життя. В клопотанні представник ОСОБА_3 просить провести допит ОСОБА_3 з приводу обставин злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, що стосується порушення прав приватного життя ОСОБА_3 . Відмову у постанові прокурора від 23.03.2020 року уважає необґрунтованою.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення скарги, вказав, що в клопотанні представник посилався виключно на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва в провадженні №0001694. Крім того, вказав, що обов`язок виконати дії в ухвалі слідчого судді від 29.11.2019 року покладений на слідчого, а не на прокурора. Прокурор приймає на власний розсуд рішення про проведення слідчих дій, обов`язок здійснення процесуальних дій покладається на слідчого. На даний час досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0001693. Вказав, що слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва прийняв рішення про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та дослідивши додані заявником матеріали, дійшов таких висновків.

22.11.2019 року постановою прокурора кримінальні провадження №0001693 та №0001694 об`єднані в одне провадження під №0001693.

Як убачається з матеріалів скарги, обставини злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні №0001693 розслідуються щодо порушення особистих прав та свобод ОСОБА_3 , який подав заяву про злочин.

Проте ухвала від 04.02.2020 року щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим прийнята слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні №0001693 за фактом злочину, передбаченого ч.2 ст. 387 КК України, яке здійснювалося до об`єднання з кримінальним провадження за фактом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Таким чином висновки в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року не можуть впливати на доводи представника ОСОБА_3 про те, що злочин, передбачений ч.1 ст. 182 КК України, з приводу якого поставлено питання в клопотанні в об`єднаному кримінальному провадженні про допит ОСОБА_3 як потерпілого, розслідується з приводу порушення особистих прав ОСОБА_3 .

Те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2019 року зобов`язано слідчого ДБР допитати ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні №0001694 за ч.1 ст. 182 КК України до об`єднання, не звільняє прокурора вирішити питання про необхідність проведення слідчої дії в об`єднаному кримінальному провадженні №0001693, яке здійснюється в тому числі за ознаками ч.1 ст. 182 КК України, допиті ОСОБА_3 в якості потерпілого з урахуванням, що обставини кримінального правопорушення стосуються порушення особистих прав громадянина ОСОБА_3 . Прокурор користується правом, передбаченим ст. 36 КПК України, прийняття процесуальних рішень у випадках, передбачених КПК України, з урахуванням ст. 220 КПК України, а також вчиняти дії, передбачені п.4 ч.2 ст. 36 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчої дії є немотивованою, враховуючи, ті обставини що питання в клопотанні представника ОСОБА_3 спрямовані на отримання фактичних даних стосовно злочину, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України, на підставі яких прокурор, слідчий встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, та підлягають доказуванню згідно ст. 84 КПК України.

Отже вказана постанова винесена в порушення вимог ст.ст. 110 КПК України, оскільки в постанові прокурор фактично не вирішив питання про допит ОСОБА_3 в якості потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Сукупність наведеного свідчить, що доводи представника ОСОБА_3 , які знайшли своє підтвердження в цій частині скарги під час розгляду, ґрунтуються на законі, що є підставою для задоволення скарги в частині скасування постанови прокурора відділу Офісу Генерального прокурора від 23.03.2020 року.

В силу ст. 307 КПК України вирішення по суті вимог в скарзі представника ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора уповноваженого у кримінальному провадженні №0001693 провести допит ОСОБА_3 у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні, входить до компетенції уповноваженого слідчого, прокурора за результатами розгляду клопотання представника ОСОБА_3 по суті, не підлягає вирішенню слідчим суддею.

Керуючись ст. 9, 110, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 від 23.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному 04.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001693.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1