1Справа № 335/345/20 1-кс/335/855/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , її представників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000177 від 18.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2019 року до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява ОСОБА_8 , згідно пояснень якої службові особи ПРАТ «ТБ ЮЖНИЙ» (ЄРДПОУ 19282490) за попередньою змовою з невідомими особами, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, незаконно здійснили відчуження майна ПРАТ «ТБ ЮЖНИЙ» на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2018 року, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 31.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що з 1988 року вона перебувала у офіційному шлюбі з громадянином ОСОБА_9 , 1959 р.н. У ОСОБА_9 від попереднього браку є донька ОСОБА_3 , 1983 р.н. З її чоловіком - ОСОБА_9 починаючи з моменту реєстрації їх браку вони мали різноманітні спільні бізнес-проекти. Вели спільну комерційну діяльність. За характером ведення господарської діяльності я знаходилась у місті Києві. Він постійно перебував у відрядженнях в тому числі в містах Запоріжжя, Київ та інших містах України та за її межами. Між нами були звичайні подружні відносини. Планів розірвати наш спільний шлюб у нас не було. Я неодноразово бувала в нашому помешканні у м. Запоріжжі, під час цього за вказаним місцем проживання він мешкав один. У зв`язку з веденням господарської діяльності на території Запорізької області ОСОБА_9 був змушений переважно мешкати у м. Запоріжжя. Одним із видів бізнесу у м.Запоріжжі було підприємство ПрАТ «Южний», у власності вказаного підприємства знаходився розважальний комплекс «Сахара», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі всю будівлі та прибудови, що знаходились на земельній дільниці 0,3454 га. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер. В ході перебування у місті Запоріжжя ОСОБА_8 сталі відомі прикрі факти з особистого життя ОСОБА_9 . Так їй став відомий факт фіктивного, розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_8 . Дозвіл на розірвання шлюбу з громадянином ОСОБА_9 вона не надавала, в судових засіданнях участі не приймала. Їй це стало відомо, лише після смерті чоловіка під час мого намагання подати заяви про прийняття спадщини в нотаріальній конторі. У зв`язку із тим, що документи від її імені були підроблені. Також ОСОБА_8 стали відомі факти злочинних дій директора Приватного Акціонерного Товариства «Торговий Будинок «Южний» громадянина ОСОБА_10 , які були направлені на привласнення, розтрату, заволодіння майном ПрАТ «ТБ «Южний» (код 19282490), шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Так, на момент смерті громадянин ОСОБА_9 був засновником та акціонером ПрАТ «Торговий Будинок «Южний», ЄДРПОУ № 19282490 з часткою 79,024%. Також засновником та акціонером ПРАТ «ТБ «ЮЖНИЙ» є донька померлого громадянина ОСОБА_9 від попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , 1983 року народження з часткою 20,976%. Вказана частка майна ПрАТ «ТБ «Южний», що належала ОСОБА_9 у вказаному товаристві, була набута у 1992 році в період перебування у шлюбі з ОСОБА_8 (з 1988 року). Згідно із статтею 60 Сімейного кодексу України, підставою набуття права спільної сумісної власності подружжя є майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно до статті 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шлюбний контракт оформлений не був. Як ОСОБА_8 стало відомо, фіктивне розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_9 було оформлено у 2005 році, відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2005 року (яке на теперішній час оскаржується до суду вищої інстанції). Відповідно до статті 68 Сімейного кодексу України здійснення права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Тобто, на законодавчому рівні визначено презумпцію спільності майна.
Згідно до статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. А у відповідності до норм Цивільного Кодексу України, а саме: згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно ч. 1, ст. 1220 ЦК України: часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. На підставі цього всі довіреності, заяви та інші документи на розпорядження майном припиняють свою дію, а все майно померлого стає спадковим майном.
Але, не зважаючи на ці обставини, процес відкриття спадщини після смерті громадянина ОСОБА_9 , дотримано не було. Директор та підписант згідно статуту ПРАТ «ТБ «ЮЖНИЙ» громадянин ОСОБА_10 , будучи обізнаним про смерть основного акціонера та засновника громадянина ОСОБА_9 , та про необхідність відкриття спадщини після смерті власника, шляхом зловживання своїм службовим становищем, 06 грудня 2018 року здійснив продаж майна ПРАТ «ТБ «ЮЖНИЙ». Договір купівлі-продажу був укладений через три тижні після смерті головного акціонера і засновника, тобто після відкриття спадщини. Ці дії були направлені на усунення законних спадкоємців від спадщини, тобто ОСОБА_8 і доньки від попереднього шлюбу - ОСОБА_3 , 1983 р.н.
Відповідно до договору купівлі-продажу №1860 від 06.12.2018, ПрАТ «ТБ «ЮЖНИЙ», в особі директора ОСОБА_10 (продавець) здійснив продаж ТОВ «МЕГА ЛАЙТС» в особі директора ОСОБА_11 (покупець) будівель за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,3454 га, кадастровий номер :03:039:0117, на якій розташовані будівлі, позначена на плані літерою «А», загальною площею 2400,2 кв.м., будівля, позначена на плані літерою «Б», загальною площею 544,4 кв.м., будівля, позначена на плані літерою «В», загальною площею 69,9 кв.м.
За фактом вчинення зазначеного кримінального правопорушення 18.05.2019 СУ ГУНП в Запорізькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000177.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, будівлі та прибудови за адресою: АДРЕСА_1 та розташовані на земельній ділянці площею 0,3454 га належать ТОВ «МЕГА ЛАЙТС» (код 42510172) відповідно до договору купівлі-продажу №1860 від 06.12.2018.
14.02.2020 проведено обшук автомобіля «MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 matic», д.н. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_9 , яким користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого зазначений автомобіль вилучено та передано на зберігання ОСОБА_3
14.02.2020 зазначений транспортний засіб визнаний в якості речового доказу.
З метою збереження речового доказу слідчий просить накласти арешт на автомобіль «MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 matic», державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_9 .

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 та її представники заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши слідчого, власника майна, її представників, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При розгляді даного клопотання встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження №0000177 від 18.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, провадиться за фактом зловживанням службовою особою ПрАТ „ ТБ Южний за попередньою змовою з невідомими особами своїм службовим становищем, повідомлення про підозру нікому не вручено, тобто на даний час підозрюваного не має, цивільний позов у даному кримінальному провадженні також ніким не заявлено, належних доказів, які б свідчили про правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження матеріали клопотання не містять, що свідчить про відсутність правових підстав у накладенні арешту на майно.

Крім того, жодних доказів того, що вилучене майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ GLE 250D 4 matic», державний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_9 має значення для вирішення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, так само як може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні матеріали клопотання слідчого також не містять та слідчим в судовому засіданні не доведено.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість клопотання щодо накладення арешту та про відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,171,172,173 КПК України,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 18.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1