Справа № 202/1605/20
Провадження № 1-кс/0202/3472/2020
У Х В А Л А
Іменем України
14 травня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про встановлення розумного строку закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року, посилаючись на те, що досудове розслідування триває вже третій рік. Факт порушення розумного строку розслідування встановлено двома ухвалами слідчого судді від 23.04.2019 року та від 18.06.2019 року.Ухвалою слідчого судді від 21.01.2019 року встановлено, що слідчим порушено право потерпілого ОСОБА_3 на належне здійснення повного й ефективного досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді від 24.07.2019 року встановлена неправомірна бездіяльність слідчого, що полягає у несвоєчасному здійсненні процесуальних дій.
Листом прокурора від 18.03.2019 року № 85-966вих19 вказано, що бездіяльність слідчого, а саме грубе порушення вимог чинного кримінально процесуального законодавства слідчим ОСОБА_4 має наслідком можливе уникнення винних осіб від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 192, ч. 3 ст. 382 КК України.
Рішенням прокурора від 30.01.2020 року визнано обґрунтованим та задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 27.01.2020 року. Прокурор своїм рішенням від 30.01.2020 року задовольнив клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 27.01.2020 року та визнав обґрунтованим, що безвідповідальність слідчого і його начальника спричиняє продовження порушень, бездіяльність і зволікання розслідування, а також забезпечує інтереси ОСОБА_5 щодо продовження триваючого особливо тяжкого злочину привласнення. Однак прийняті прокурором рішення від 30.01.2020 року залишено без реального виконання і належного процесуального реагування.
16.03.2020 року він, потерпілий ОСОБА_3 своїм клопотанням просив виконати прийняті прокурором рішення від 30.01.2020 року. Проте замість їх реального виконання 18.03.2020 року прокурором лише винесено постанову про задоволення клопотання потерпілого від 16.03.2020 року. Прийняті рішення залишено без реального виконання і належного процесуального реагування.
24.04.2020 року, він, потерпілий своїм клопотанням втретє вимагав виконати власне рішення прокурора від 30.01.2020 року і постанову від 18.03.2020 року. Однак повідомленням прокурора від 28.04.2020 року підтверджено, що реального виконання рішення прокурора від 30.01.2020 року не здійснено.
Крім того, вказівками від 07.11.2019 року і від 19.12.2019 року прокурором вказувалось про притягнення в порядку ст.185-8 КУпАП начальника СВ ОСОБА_6 і слідчого ОСОБА_7 до відповідальності за допущені порушення у разі невиконання вказівок у встановлений строк. Проте вказівок не виконано, а вказаних осіб прокурором до відповідальності не притягнуто. Отже, прокурором не виконано власних обов`язкових для виконання вказівок.
Більше того, за невиконання яких 30.01.2020 року прокурор прийняв рішення за клопотанням потерпілого від 27.01.2020 року про їх притягнення до відповідальності.
Унаслідок невиконання прокурором власних рішень винних осіб органу розслідування не притягнуто до відповідальності, зазначених постанов не скасовано, не зобов`язано слідчого розглянути клопотання потерпілого, правового порядку щодо виконання обов`язкових ухвал і постанов не забезпечено. Вимог дотримання розумного строку і забезпечення ефективного розслідування не виконано. Припинення триваючого особливо тяжкого злочину не забезпечено.?
Прийняте прокурором рішення від 30.01.2020 року і в подальшому прийняту постанову від 18.03.2020 року про необхідність виконання рішення від 30.01.2020 року за клопотанням потерпілого від 16.03.2020 року прокурор не виконує 94 дні, тобто більше 3-х місяців, в результаті чого порушується право на ефективне розслідування, що встановлено у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 09.10.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2019 року строк для закінчення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено необхідним і достатнім - один місяць.
Унаслідок невиконання зазначеної ухвали від 23.04.2019 року ухвалою слідчого судді від 18.06.2019 року граничним строком для здійснення усіх необхідних та достатніх дій для завершення даного досудового розслідування встановлено не більше 10-деяти днів.
Встановленим строком для закінчення розслідування слідчим суддею встановлено і розумний строк для виконання прокурором прийнятих процесуальних рішень. Граничний строк у десять днів ухвалою від 18.06.2019 року встановлено достатнім і розумним. Однак замість виконання прокурором прийнятого рішення у достатній і розумний строк його не виконано протягом 95 днів . Невиконання прокурором обов`язкових процесуальних рішень набуло і носить характер триваючої бездіяльності.
Встановлений КПК України розумний строк, в який повинно бути реально виконано процесуальне рішення, істотно порушено.
У зв`язку з викладеним, заявник просив забезпечити реальне виконання процесуального рішення прокурора від 30.01.2020 року та його постанови від 18.03.2020 року у передбачений КПК України розумний строк, конкретний розмір якого у даному кримінальному провадженні встановлено ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2019 року, тобто не більше десяти днів; встановити групі прокурорів Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року триденний строк для виконання прийнятого прокурором рішення від 30.01.2020 року за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 від 27.01.2020 року і постанови прокурора від 18.03.2020 року за клопотанням потерпілого від 16.03.2020 року щодо притягнення винних осіб органу досудового розслідування до відповідальності за забезпечення продовження і неприпинення триваючого особливо тяжкого злочину в інтересах ОСОБА_5 , спричинення потерпілому шкоди тощо та семиденний строк для виконання зазначених рішень прокурора в їх іншій частині.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000327 від 23.02.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України.
Відповідно до положень ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Згідно частини 2 цієї статті будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд (ч. 2 ст.28 КПК України ).
Частиною 6 статті 28 КПК України визначено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, іншої особи, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені Кримінально-процесуальним Кодексом України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Системний аналіз ст.ст. 28, 113, 114 КПК України в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, ст.ст. 7, 9, 131, 132, 303, 306, 307 КПК України дає підстави для висновку, що слідчий суддя може встановити процесуальний строк лише для конкретних процесуальних дій, які підозрюваний, потерпілий або інші особи, права та інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, вважають за необхідне здійснити у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.
При цьому при вирішенні клопотання необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України. Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.
Отже, предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 та ст. 114 КПК України можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.
Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 року за №761/20985/18 (провадження №51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вимоги клопотання ОСОБА_3 про забезпечення реального виконання процесуального рішення прокурора від 30.01.2020 року та його постанови від 18.03.2020 року, встановлення групі прокурорів у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року триденний строк для виконання вже прийнятого прокурором рішення від 30.01.2020 року і постанови прокурора від 18.03.2020 року щодо притягнення винних осіб органу досудового розслідування до відповідальності та семиденний строк для виконання зазначених рішень прокурора в їх іншій частині необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню, оскільки кримінально-процесуальним законодавством України не передбачений порядок, спосіб та строки виконання прокурором прийнятих ним рішень. Слідчий суддя не вправі зобов`язувати прокурора у запропонований заявником спосіб та строк виконувати власні рішення, зазначене питання прокурор вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями закону про кримінально-процесуальне законодавство.
Отже, на підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 28, 36, 110, 114, 308, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку у кримінальному провадженні № 0000327 від 23.02.2018 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1