Справа №639/9064/19
Провадження №1-в/639/73/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кремінна Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 14.05.2014 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 2 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

- 26.01.2016 року Рубіжанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 отримав 4 заохочення, мав 7 стягнень, які на даний час погашені. Засуджений ОСОБА_6 навчався в установі та здобув спеціальність, з 2016 року по 2018 рік працював помічником чергових дзвінків, на теперішній час працює на виробництві оператором фасувальної машини.

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали, оскільки за час відбування покарання засуджений довів своє виправлення та до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

У судовому засіданні представник ДУ «Холодногірська виправна колонії №18» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що засуджений негативно характеризується в установі, при вирішення цього клопотання необхідно враховувати поведінку засудженого ОСОБА_6 за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Під час судового засідання прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки засуджений ОСОБА_6 не довів свого виправлення, у зв`язку з чим до нього неможливо застосувати умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.01.2016 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, до покарання 7 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.06.2014 по 11.02.2015, з 13.06.2015 по 26.01.2016 року у строк покарання із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.05.2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII) засудженому ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.01.2016 по 25.02.2016 року у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 26.01.2016 року. Кінець строку: 14.07.2020 року.

Судом досліджено характеризуючі матеріали стосовно засудженого ОСОБА_6 та дані про його поведінку за весь період відбування покарання, та встановлено наступне.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 від 08.01.2020 року встановлено, що за період утримання під вартою в слідчому ізоляторі міста Старобільськ з 19.06.2015 року по 19.03.2016 року характеризувався негативно, вимоги режиму утримання порушував, за допущені порушення притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 4 (чотири) стягнення начальником СІЗО. До праці не залучався. Заохочень не мав.

За період утримання під вартою в слідчому ізоляторі № 27 м. Харкова з 19.03.2016 року по 28.03.2016 року ОСОБА_6 характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, до праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав.

З 28.03.2016 року по 13.10.2016 року утримувався у дільниці слідчого ізолятора ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)». За період утримання під вартою характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, до праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав.

З 03.11.2016 по 13.11.2016 утримувався у слідчому ізоляторі міста Старобільськ. За період утримання під вартою в слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, вимог режиму утримання не порушував, до праці не залучався. Заохочень та стягнень не мав.

З 13.11.2016 року відбуває покарання у державній установі «Холодногірська виправна колонія (№18)». За період відбування покарання в установі характеризується негативно. Засуджений ОСОБА_6 мав 3 (три) заохочення адміністрацією установи, однак надалі змінив свою поведінку на гіршу, вимоги режиму тримання порушував, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, мав 3 (три) стягнення адміністрацією установи, які на даний час погашено у встановленому законодавством порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки засудженого заохочувався 1 (один) раз адміністрацією установи, а також заохочення від 04.07.2018 року скасовано відповідно вказівки Харківської місцевої прокуратури № 2 від 01.08.2018 року.

Згідно зі статтею 118 КВК України працевлаштований пакувальником на виробничому об`єкті установи по виготовленню поліетиленових пакетів, цеху № 3. До праці ставиться безвідповідально.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи виконання покарань з метою поблажливого ставлення до себе. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні.

Підтримує родинні стосунки шляхом телефонних розмов, листування, побачень та посилок (передач) з матір`ю.

Згідно зі статтею 123 КВК України приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу, а саме: «Духовне відродження». До реалізації програми ставиться без зацікавленості.

З психологічної характеристики стосовно засудженого ОСОБА_6 від 08.01.2020 року встановлено наступне: засуджений робити правильні висновки із того, що сталося - не в змозі, в умовах зниження контролю імовірність антисоціальних проявів з його боку - може зростати.

Таким чином, за висновком провідного психолога ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18) ОСОБА_7 , розгляд питання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_6 статті 81 Кримінального кодексу України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання) може бути не доцільним.

Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з пунктом 17 зазначеної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Статтею 6 КВК України визначено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом враховується, ОСОБА_6 засуджений за вчинення ряду умисних злочинів проти власності, вчинених в період звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України за вироком Кремінського районного суду Луганської області від 14.05.2014 року.

При цьому, ОСОБА_6 засуджений за злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, який є умисним особливо тяжким злочином.

З досліджених матеріалів, які характеризують особу засудженого, встановлено, що за час відбування покарання ОСОБА_6 7 разів порушував режим тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Поведінка засудженого ОСОБА_6 під час відбування покарання не була стабільною, що характеризує його як особу схильну до вчинення неправомірних дій.

Враховуючи негативну характеристику ДУ «Холодногірська виправна колонія (№18)» стосовно засудженого ОСОБА_6 , висновок психологічної характеристики про те, що в умовах зниження контролю імовірність антисоціальних проявів з боку засудженого може зростати, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Дослідженими матеріалами особової справи та характеризуючими матеріалами щодо засудженого ОСОБА_6 не підтверджується той факт, що цілі покарання досягнуті раніше ніж у строк покарання, який призначено за вироком суду.

Таким чином, дослідженими судом матеріалами не доведено правових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, у зв`язку з чим клопотання засудженого є незаконним, необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 81 КК України, ст.ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 від 19.12.2019 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 26.01.2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.01.2020 року.

Суддя ОСОБА_1