Справа № 191/1764/20
Провадження № 1-в/191/411/20
У Х В А Л А
іменем України

10 липня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього положення ч.5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
На адресу суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з 26.07.2018 по 21.12.2019.

До початку судового засідання засуджений надав заяву про розгляд клопотання без його участі, що не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи думку прокурора Синельниківської місцевої прокуратури, який не заперечував проти часткового задоволення клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

При цьому у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а)затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б)затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в)тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г)перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ)перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень вказаного Закону №838-VIII, цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений:
- вироком Першотравенського міського суду Дніпровської області від 08.10.2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 26.07.2018 року. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Втрок набрав законної сили 08.11.2019. (крим. пров. №0000388 від 27.07.2019, та №0000365 від 18.07.2018);
- вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпровської області від 30.01.2020 року за ч.4 ст.296, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі. Початок строку покарання рахувати з моменту фактичного затримання за попереднім вироком , а саме з 26.07.2018. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції, яка діяла до 21.06.2017 зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення, починаючи з 06.04.2017 до 23.11.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 02.03.2020 року. (крим. пров. №0000386 від 09.02.2017).
З довідки наданої начальником ВКВСР СВК-94 ОСОБА_6 вбачається, що початок строку відбування покарання зазначений 26.07.2018 р., кінець строку 22.08.2021 р. До СВК-94 прибув 18.12.2019 року.
Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 72 КПК України (зі змінами в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015 року, набрав чинності 24.12.2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було зараховано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з п.2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахування строку попереднього ув`язнення за правилами, визначеними у ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції цього Закону) застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, тобто станом на 24.12.2015 року, покарання за яким не відбуте повністю.

Законом України від 18 травня 2017 року N 2046-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення" , який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину 5 статті 72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до вироку Павлоградського міськрайсуду Дніпропетровської області від 30.01.2020, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.296, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 06.04.2017 по 23.11.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 02.03.2020 року.

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він фактично оспорює рішення суду першої інстанції, вказує на те, що ним переслідується мета перегляду судового рішення, що виключається у даному провадженні, оскільки такий розгляд порушує принцип юридичної визначеності.
Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Враховуючи, що при ухваленні вироку Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області вже застосував положення ч.5 ст.72 КК України та зробив зарахування певного строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в строк відбування покарання, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки суд першої інстанції не наділений повноваженнями перевіряти законність та обґрунтованість вироків інших судів в будь - якій їх частині, виходячи з того, що право перевіряти законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції у відповідності до вимог ст.392,393 КПК України віднесено до компетенції апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:
В клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5ст. 72 КК України, відмовити.

Копію ухвали направити в ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)», засудженому, прокурору Синельниківської місцевої прокуратури для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1