Справа № 404/4936/18
Номер провадження 1-кс/404/451/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження №0005160 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В Кіровському районному суді м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження №0005160 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, для розгляду якого у відповідності до ч. 3 ст. 35 КПК України визначено суддю Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 .

Під час судового засідання 11.03.2020 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно поданої заяви, заявив відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 , в звязку з наявністю інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості відповідно п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Заява мотивована тим, що 19 лютого 2020 року відбулося судове засідання, в якому за клопотанням прокурора, проти якого заперечували всі інші учасники провадження, суд ухвалив змінити порядок дослідження доказів та перейти до дослідження письмових матеріалів. Прокурором запропоновано розпочати дослідження письмових доказів з протоколу обшуку від 28.03.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Дослідження даного доказу за ініціативи прокурора почато з додатку до протоколу, а саме з відеозапису слідчої дії. Переглянувши відеозапис, сторона захисту вважає, що сама слідча дія - «обшук квартири», протокол, яким оформлена слідча дія, та додатки до протоколу - не можуть бути допустимим доказом в даному кримінальному проваджені через проведення обшуку без попереднього дозволу суду, з істотними порушеннями умов проведення обшуку (п.1 ч.2 ст.87 КПК), порушення права на захист (п.3 ч.2 ст.87 КПК), недопущення до слідчої дії адвоката (п.3 ч.3 ст.87 КПК). Адвокатом ОСОБА_6 одразу після перегляду відеозапису до протоколу обшуку заявлено клопотання про визнання даного доказу недопустимим через очевидну незаконність проведеного обшуку та допущення численних порушень під час його проведення. Хоча сам головуючий під час перегляду відео, коментував, що на відео щось роблять невстановлені невідомі особи, тим самим відмовив у задоволені клопотання захисника.

Крім того, захистом було заявлено клопотання про зміну порядку дослідження доказів, а саме перехід до допиту учасників обшуку, що є логічним, послідовним та правильним, на що суд в задоволенні клопотання також відмовив. Головуючий відмовивши у клопотаннях стороні захисту, запропонував прокурору надати для перегляду наступне відео, хоча ще не було завершено дослідження письмового доказу - «протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_1 », можливо знаючи про нікчемність даного протоколу, адже, коли прокурор намагався зачитати протокол, в нього це не вийшло. Вважає, що головуючий порушив перелічені норми законодавства та не вбачає можливості подальшого розгляду даної кримінальної справи суддею ОСОБА_4 .

Вивчивши заяву про відвід, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У свою чергу, поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України». Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Так, як вбачається із матеріалів справи 19 лютого 2020 року захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заявлено клопотання щодо неналежності та недопустимості протоколу обшуку та доданих до нього документів, в зв`язку з чим головуючим у справі суддею ОСОБА_4 вказане клопотання постановлено на обговорення учасників кримінального провадження та постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання: питання щодо допустимості доказів вирішити в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку (т.с. 7, а.с. 188-190).

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Аналізуючи зазначене в сукупності судом не встановлено визначених Кримінальним процесуальним законом України підстав, зокрема викладених у п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, для відводу судді, чи інших обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості, що вказує на необґрунтованість поданої заяви про відвід судді ОСОБА_4 . Заявник посилається на процесуальні порушення, що не є підставою для задоволення відводу, оскільки дані обставини можуть бути предметом апеляційного оскарження судового рішення, яке буде прийнято або було прийнято по вказаному у заяві провадженню головуючим. Крім того, обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 заявником не наведені, а відтак відсутні передбачені законом підстави для задоволення заявленого відводу.

Тому, керуючись ст. ст.75-81 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 про відвід судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_4 при розгляді кримінального провадження №0005160 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України- відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0005160 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України- передати до канцелярії суду, для повернення судді ОСОБА_4 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1