УХВАЛА

21 травня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 ( далі - слідчий), прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 (далі - прокурор), підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000338 від 14.12.2019 за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України про продовження строку тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно підозри повідомленою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні у вчиненні злочину ч.3 ст. 286 КК України, 14.12.2019, приблизно о 05 годині 30 хвилин, у темну пору доби, він в порушення вимог підпункту б) пункту 2.9. Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані стомлення, керуючи автомобілем «Mercedes - Benz Е320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 82 км + 500 м автодороги сполученням Городище Рівне Старокостянтинів, зі сторони с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області у напрямку с. Малушка Березнівського району Рівненської області, між вищезазначеними населеними пунктами в межах Березнівського району, в порушення вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes - Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes - Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці пригоди, інший пасажир даного автомобіля ОСОБА_11 отримала різного ступеню важкості тілесні ушкодження, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 , від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_1 помер в реанімаційному відділенні КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня», а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху, що вимагають від водія перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину прокурор підтверджує: протоколом огляду місця ДТП від 14.12.2019 та план - схемою до нього, в яких зафіксовано обстановку після ДТП; речовими доказами вилученими з місця пригоди автомобілями «Mercedes - Benz Е320», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes - Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з наявними механічними пошкодженнями; висновками судової інженерно транспортної експертизи з дослідження технічного стану автомобіля «Mercedes - Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 06.02.2020 № 3.1 923/19; судової інженерно транспортної експертизи з дослідження технічного стану автомобіля «Mercedes - Benz Е320», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 05.02.2020 № 3.1 922/19; судової інженерно транспортної експертизи з транспортно трасологічного дослідження автомобілів «Mercedes - Benz Е320», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes - Benz Vito 108 D», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 10.02.2020 № 3.1 931/19, згідно якого було встановлено місце зіткнення транспортних засобів відносно елементів проїзної частини та якими частинами автомобілів відбулося контактування; судово медичних експертиз трупа ОСОБА_10 №701 від 08.01.2020 та трупа ОСОБА_9 №709 від 08.01.2020, згідно яких було встановлено причину смерті потерпілих, отримані ними тілесні ушкодження в результаті дорожньо транспортної пригоди, їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості; судово медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_11 №108 від 17.02.2020, згідно якого було встановлено отримані нею тілесні ушкодження в результаті дорожньо транспортної пригоди, їх характер, локалізація, механізм утворення та ступінь тяжкості; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 04.02.2020; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_11 від 12.03.2020 та план схемою до нього, в яких зафіксовано згідно показів потерпілої, обставини вчинення ДТП; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 від 17.02.2020, ОСОБА_13 від 17.02.2020, ОСОБА_14 від 10.02.2020, ОСОБА_15 від 10.02.2020, ОСОБА_5 від 16.12.2019; іншими доказами, зібраними у ході досудового розслідування.

Прокурор у клопотанні вказує, що 27.12.2019 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. В подальшому строк дії застосованого запобіжного заходу неодноразово продовжувався, і на даний час закінчується, а саме 24.05.2020.

Внаслідок особливої складності провадження та зважаючи на значну кількість потерпілих, завершити досудове розслідування до закінчення строку неможливо.

Прокурор необхідність у продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово обґрунтовує забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, наявністю ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки внаслідок злочину загинуло двоє осіб, даний злочин відноситься кількох до тяжких за що передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років . Ризик незаконного впливу на потерпілих у кримінальному провадженні шляхом погроз, вмовляння чи переконанням у дачі вигідних для нього показань, є те, що родичі загиблих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також потерпілої ОСОБА_11 , є жителями м. Рівне, тобто населеного пункту, де проживає ОСОБА_5 , а тому йому відомо про місце проживання вказаних осіб. Крім цього, враховуючи що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності існує ризик, що останній може винити інші злочини, а відтак є обґрунтовані підстави вважати, що останній є особою суспільно-небезпечною та схильною до вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор та слідчий просили клопотання задоволити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну умов домашнього арешту з цілодобового на період доби. Доводить, що за період застосування домашнього арешту підозрюваний жодного разу не порушував його умов та обов`язків. ОСОБА_5 не судимий, підозрюється у злочині вчиненому з необережності, він має постійне місце проживання та роботи де характеризується позитивно, має дружину, яка має інвалідність, виховують двох неповнолітніх дітей, і єдиним членом сім`ї, який може забезпечувати її існування.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав захисника.

Потерпіла ОСОБА_7 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на тримання під вартою, оскільки існують ризики що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання, оскільки внаслідок злочину загинуло двоє осіб, в тому числі її батько. А матір отримала тяжкі травми. Останні вчинив тяжкий злочин, і усвідомлюючи покарання, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства та суду. Він незаконного може впливати на потерпілих з метою дачі показань на його користь. Підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому є особою суспільно небезпечною, може вчиняти інші злочину. Тому є усі підстави для утримання ОСОБА_5 під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вищенаведені докази, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

27.12.2019 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово, строк застосування якого в подальшому продовжувався, і на даний час закінчується 24.05.2020.

21.05.2020 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 24.06.2020, оскільки завершити досудове слідство неможливо, з об`єктивних причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування кримінального провадження.

При цьому, ст.199 КПК України передбачено, що строк такого запобіжного заходу продовжується, в разі якщо існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують домашній арешт.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на докази які вказують на обґрунтовану підозру вчинення інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, таким чином існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи строк досудового розслідування існування ризиків передбачених п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено.

Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі № 1-28/2017, від 23 листопада 2017 року № 1-р/2017 зазначено, що серед видів запобіжних заходів, особливе місце займають домашній арешт та тримання під вартою, оскільки вони пов`язані з обмеженнями конституційного права особи на свободу та особисту недоторканність.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу (частини перша, друга, шоста статті 181 Кодексу).

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З урахуванням викладеного, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, існування ризику передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків передбачених п.п. 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також тривалість досудового розслідування, обсяг та характер процесуальних дій які необхідно вчинити до завершення досудового розслідування, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме, що він одружений, дружина має інвалідність, наявність в сім`ї двох неповнолітніх дітей, тобто підозрюваний є єдиним членом сім`ї який може забезпечувати її утримання, він має постійне місце проживання, відсутність даних про порушення умов домашнього арешту та покладених обов`язків, слід продовжити щодо підозрюваного застосований запобіжний захід проте у певний період доби, заборонивши залишати житло де проживає підозрюваний з 20:00 год. до 08:00 год., з покладенням обов`язків відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, що буде достатнім для забезпечення процесуальних обов`язків підозрюваного та запобігання існуючого ризику забезпечить застосування електронного засобу контролю.

З огляду на положення статті 200 КПК України, клопотання про зміну запобіжного заходу може бути подано прокурором, слідчим, за погодженням з прокурором, а також підозрюваний (обвинувачений).

Таким чином, розгляд клопотання потерпілої сторони про зміну щодо підозрюваного запобіжного заходу не передбачено, і слідчий суддя може взяти лише до уваги думку потерпілої щодо виду застосування запобіжного заходу та його продовження відносно підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити частково.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, одруженого, приватного підприємця, уродженця с. Велике Вербче Сарненського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід домашній арешт в період доби, в межах строку досудового розслідування 24.06.2020.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки: заборонити залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_2 в період доби з 20 до 8 години наступного дня,; прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання до СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків до 24.06.2020.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1