Справа № 487/297/20
Провадження № 1-кс/487/851/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
23.01.2020 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з заступником начальника відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у проваджені Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000682 від 05.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2019 року, точної дати слідством не встановлено, не працюючий мешканець міста Миколаєва ОСОБА_8 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи знаннями щодо виготовлення психотропних речовин, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у порушення Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних заходів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», обрав в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним виробництвом, перевезенням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території міста Миколаєва та Миколаївської області психотропних речовин.

Розуміючи, що самостійно здійснювати діяльність щодо виготовлення психотропних речовин та їх подальший збут буде складно, оскільки вказаний процес є довготривалим, потребує підготовки та залучення значних людських ресурсів, ОСОБА_8 вирішив створити стійке об`єднання у формі організованої групи, завербувавши до її складу осіб, об`єднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне виготовлення, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, які визнаватимуть його авторитет як керівника, а також бездоганно виконуватимуть відведені їм функцій під час виготовлення та збуту психотропних речовин.

Діючи з указаною метою, ОСОБА_8 розробив план злочинної діяльності, яким передбачив придбання обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, необхідних для виготовлення психотропних речовин; підшукання приміщення для обладнання лабораторії з метою виготовлення психотропної речовини; систематичне виготовлення та зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини, а також її подальший збут на території міста Миколаєва Миколаївської області; дотримання членами організованої групи правил конспірації незаконної діяльності.

Здійснюючи дії щодо створення стійкої організованої групи, наприкінці вересня 2019 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 , запропонував шляхом переконань, заохочень та матеріальної зацікавленості, місцевим мешканцям міста Миколаєва Миколаївської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 взяти участь у незаконному виготовленні психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну та його подальшого збуту.

Останні, усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту, а також збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, керуючись корисливим мотивом, добровільно і свідомо увійшли до складу організованої групи під керівництвом ОСОБА_8 , давши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Добровільно зорганізувавшись, таким чином, у стійке об`єднання, ОСОБА_8 довів членам організованої групи ОСОБА_5 та ОСОБА_9 детальний план спільної злочинної діяльності, та розподілив ролі та функції кожного співучасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети отримання прибутку, а також загальні правила поведінки та обумовленої конспірації.

Відповідно до плану злочинної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 були відведені функції щодо виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну; отримання від ОСОБА_8 психотропної речовини для подальшого збуту та її зберігання; підшукання покупців вказаної психотропної речовини та її безпосередній збут; отримання грошових коштів від незаконного збуту психотропної речовини; виконання інших допоміжних дій, необхідність в яких виникала під час скоєння злочинів.

Функцію керівника організованої групи взяв на себе ОСОБА_8 , який, згідно з планом злочинної діяльності, відвів собі функції щодо придбання обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, необхідних для виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін; безпосереднє виготовлення психотропної речовини та керування діями інших учасників групи під час процесу виготовлення вказаної психотропної речовини; зберігання та передача її учасникам групи для подальшого збуту; встановлення ціни на психотропну речовину; здійснення контролю за дотриманням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 установлених загальних правил поведінки та конспірації; розподілення отриманого прибутку від злочинної діяльності між учасникам організованої групи в залежності від виконуваних ними функцій.

Дисциплінованість членів організованої групи підтримувалась її згуртованістю, підпорядкованістю, виконанням вказівок керівника, чітким розподіленням ролей між учасниками групи, усвідомленням кожним з учасників того, що успішне досягнення злочинної мети групи можливе лише при належному виконанні ними своїх функцій згідно розподілу ролей.

У своїй діяльності члени організованої групи дотримувались жорстких вимог дисципліни та конспірації, для оперативного зв`язку між собою, а також із споживачами психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, використовували мобільні телефони.

З метою конспірації, члени організованої групи при спілкуванні по мобільному зв`язку між собою та споживачами психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, виключили слова та назви психотропної речовини, розробили та запровадили сленгові терміни, з відомим лише їм змістовним навантаженням, застосовуючи у своїй діяльності та розмовах визначені ними сигнали та слова.

Також, на виконання злочинного плану та досягнення злочинного результату, лідер злочинного угрупування ОСОБА_8 , разом з іншими учасниками злочинного об`єднання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , пристосували нежитлове приміщення (гараж), розташоване за адресою: місто Миколаїв, земельна ділянка № НОМЕР_1 , АГК «Темвод», бокс № НОМЕР_2 , під лабораторію з виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, у якому зберігали обладнання з виготовлення психотропної речовини.

Обладнання, прекурсори та інгредієнти для виготовлення психотропної речовини, лідер злочинного угруповання ОСОБА_8 , виконуючи обрану собі роль та відповідно до визначених функцій, придбавав у невстановлених осіб, у тому числі через мережу Інтернет, які отримував шляхом поштових відправлень через ТОВ «Нова Пошта».

Крім того, з метою уникнення кримінальної відповідальності за незаконну діяльність пов`язану з виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, на території міста Миколаєва Миколаївської області, ОСОБА_8 використовував корупційні зв`язки в правоохоронних органах, надаючи частину незаконно виготовленої психотропної речовини за «прикриття» такої діяльності.

Таким чином, за вказаних обставин у наприкінці вересня 2019 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 створив організовану групу, члени якої ОСОБА_5 та ОСОБА_9 добровільно зорганізувались з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним виготовленням, перевезенням та зберіганням з метою збуту, а також збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

Вказані особи були взаємообізнані про вчинення злочинних дій членами організованої групи для досягнення єдиної мети отримання прибутку від незаконного виготовлення, перевезення та зберігання з метою збуту, а також збуту психотропної речовини.

Організована група була стійким об`єднанням, що характеризувалась згуртованістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності, розробкою і погодженістю планів, наявністю загальних правил поведінки, домовленістю та готовністю до постійного вчинення злочинів всіма членами організованої групи.

У період з вересня 2019 року по 22 січня 2020 року, члени організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 реалізуючи свій умисел на отримання незаконного прибутку у складі організованої групи, скоїли ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, перевезенням та зберіганням з метою збуту, а також збутом психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, за наступних обставин.

Так, у період з вересня 2019 року по 06 листопада 2019 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, перевезення та зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаному приміщені боксу № НОМЕР_2 , розташованому в АГК «Темвод», земельна ділянка № НОМЕР_1 , у місті Миколаєві Миколаївської області виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, об`ємом не менше 0,4232 г, яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.

У подальшому 06 листопада 2019 року, частину незаконно виготовленої психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, об`ємом не менше 0,4232 г. ОСОБА_8 діючи у складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання незаконного прибутку, близько 03 години 15 хвилин перевіз на автомобілі «Хонда Аккорд», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , до паркувального майданчику магазину «АТБ», розташованому за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв України, 20-А, де близько 03 години 30 хвилин збув вказану психотропну речовину працівнику патрульної поліції ОСОБА_10 , яку останній у подальшому збув ОСОБА_11 за 500 гривень.

Крім того, у період з 07 листопада 2019 року по 27 листопада 2019 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне виготовлення, перевезення та зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаному приміщені боксу № НОМЕР_2 , розташованому в АГК «Темвод», земельна ділянка № НОМЕР_1 , у місті Миколаєві Миколаївської області, повторно виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, об`ємом не менше 0,5084 г, яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.

У подальшому 27 листопада 2019 року, частину незаконно виготовленої психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, об`ємом не менше 0,5084 г. ОСОБА_8 діючи у складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на отримання незаконного прибутку, близько 07 години 10 хвилин перевіз на невстановленому у ході досудового розслідування автомобілі «таксі», до паркувального майданчику магазину «АТБ», розташованому за адресою: місто Миколаїв, проспект Героїв України, 20-А, де близько 07 години 36 хвилин, повторно збув вказану психотропну речовину працівнику патрульної поліції ОСОБА_10 , яку останній у подальшому збув ОСОБА_11 за 500 гривень.

Також, у період з 29 листопада 2019 року по 02 січня 2020 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи, умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення, перевезення та зберігання психотропних речовин з метою збуту, в спеціально обладнаному приміщені боксу № НОМЕР_2 , розташованому в АГК «Темвод», земельна ділянка № НОМЕР_1 , у місті Миколаєві Миколаївської області, повторно виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, об`ємом не менше 0,00254 г, яку зберігали у вказаному приміщенні з метою подальшого збуту.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який по ступеню тяжкості відноситься до особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурори підтримали дане клопотання та просили про його задоволення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те що підозра пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою та відсутність належних та допустимих доказів, як на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчинені вказаного кримінального правопорушення, так і наявності ризиків, на існування яких посилається прокурор у клопотанні.

Одночасно, враховуючи наявність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання та реєстрації у квартирі своїх батьків, позитивну характеристику за місцем проживання, пояснення матері, яка підтвердила свою спроможність контролювати поведінку сина, вважав за доцільне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Щодо пред`явленої йому підозри, зазначив, що визнає свою провину у виготовлені психотропних речовин для власного вживання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 05.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000682 внесено відомості за матеріалами правоохоронних органів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч., 2, 3 ст. 307 КК України.

22.01.2020 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, затримано ОСОБА_5 .

22.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному виготовленні, перевезенні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, організованою групою,

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується, наданими слідчому судді доказами, а саме: протоколом про проведення негласної слідчої розшукової дії обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи шляхом таємного проникнення в нього, у тому числі з використанням технічних засобів, з метою виявлення та вилучення зразків для дослідження від 03.01.2020 року; висновком експерта від 17.01.2020 року № 73 за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; протоколом обшуку нежитлового приміщення гаражу № НОМЕР_2 у АГК «Темвод» у м. Миколаєві від 22.01.2020 року; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 21.11.2019 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 27.11.2019 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 07.11.2019 року; протоколом про результати візуального спостереження за особою від 22.11.2019 року; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14.11.2019 року; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 14.11.2019 року; протоколом про результати аудіо,- відеоконтролю за особою від 13.11.2019 року; протоколом про результати аудіо,- відеоконтролю за особою від 17.12.2019 року; протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.12.2019 року; висновком експерта від 12.12.2019 року № 2125 за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; висновком експерта від 12.12.2019 року № 2125 за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»;

Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні « Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.20911 року зазначив «що термін «огрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке передбачено покарання на строк більше десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, у тому числі за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території.
Може вживати заходи впливу на ще не допитаних свідків та інших осіб з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
Крім того, оскільки підозрюваний, на даний час вживає психотропні речовини, що підтвердив у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, а саме надалі намагатися виготовляти психотропні речовини, як для власного вживання так і з метою збуту.
При цьому, слідчий суддя приходить до висновку, щодо недоведеності зі сторони слідчого наявність ризику передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, не має постійного місця роботи та офіційного стабільного заробітку, зі слів допитаної у судовому засіданні у якості свідка матері, тривалий час мешкає за різними адресами, а отже не має соціально сталих зв`язків.

При цьому слідчий суддя, приймає до уваги, що тяжкість обвинувачення може бути прийнята за підставу тримання під вартою на початковій стадії судового розгляду, що узгоджується з сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Цеєлєвський проти Польщі» від 04.05.2006 року та «Бєлозьоров проти Росії» від 15.10.2015 року.
Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, при цьому наявний суспільний інтерес діяти саме у такий спосіб і не інакше, заради блага суспільства та з метою забезпечення невідворотності покарання за вчинене, що відповідає правовим позиціям, викладеним у рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України», слідчий суддя приходить до переконання, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам передбаченим ст..177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, що унеможливлює їх застосування до підозрюваного.
Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою слід рахувати з 11-08 години 22.01.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у його вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 22.03.2020 року 11-08 години.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі восьмидесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 162 160 гривень.
Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:
- прибувати до слідчого ОСОБА_7 кожної середи місяця о 15-00 годині за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, до приміщення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві;
- не відлучатися із м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд в залежності від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1