Справа № 403/143/20
Провадження №1-в/403/23/20
У Х В А Л А
І М ЕН ЕМ У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 р. Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ДП «Устинівський ВЦ (№37)»: ОСОБА_4

захисника (адвоката) : ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка у режимі відеоконференції з Долинським районним судом Кіровоградської області у кримінальному провадженні клопотанння засудженого:

ОСОБА_6 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Єнакієве Донецької області, українця, громадянина України, освіта середня, вдівець, зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_6 засуджено вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2012 року по ч.4 ст.15, ч.4 ст.152 КК України до позбавлення волі на одинадцять років. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2013 року вирок першої інстанції змінено. Вважати ОСОБА_6 засудженим по ч.2 ст.15, ч.4 ст.152 КК України, із застосуванням ч.3 ст.68 КК України, до позбавлення волі на десять років. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 січня 2018 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на три роки два місяці дев`ятнадцять днів. У клопотанні засудженим ОСОБА_6 зазначено, що час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, стягнення за порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку. У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 просить задовольнити клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, так як відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, стягнення за порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні у режимі відеоконференції з Долинським районним судом Кіровоградської області захисник (адвокат) ОСОБА_5 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як засуджений ОСОБА_6 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, стягнення за порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, так як у кримінальному провадженні відсутні підстави для визнання того, що засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» ОСОБА_4 вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню, так як засуджений ОСОБА_6 час відбування покарання характеризується посередньо, відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, має заохочення, стягнення за порушення режиму утримання погашено у встановленому законом порядку.

Заслухавши учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, судом встановлено наступні обставини.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Частиною 1 ст. 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Пунктами 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» за №2 від 26 квітня 2002 року встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК); при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК); при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч.2 ст.107 КК). Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Частинами 1,2 ст.60 КВК України встановлено, що засуджені до обмеження волі залучаються до суспільно корисної оплачуваної праці за строковим трудовим договором, як правило, на виробництві виправних центрів, а також на договірній основі на підприємствах, в установах чи організаціях усіх форм власності за умови забезпечення належного нагляду за їхньою поведінкою. Праця засуджених до обмеження волі регулюється законодавством про працю, за винятком правил прийняття на роботу, звільнення з роботи, переведення на іншу роботу. Частиною 1 ст.68 КВК України визначено, що до засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, адміністрація виправного центру може застосовувати такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; заборона проживати поза гуртожитком строком до трьох місяців; заборона виходу за межі виправного центру у вільний від роботи час на строк до трьох місяців; поміщення в дисциплінарний ізолятор строком до десяти діб. У п.2 розділу «Стягнення» довідки Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 зазначено: 11 грудня 2019 року; Догана; Намагався пронести спиртовмісну рідину до житлової зони; Начальник Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)». Статтею 67 КВК України визначено, що за сумлінну поведінку і ставлення до праці до засуджених можуть застосовуватися такі заходи заохочення: подяка; нагородження похвальною грамотою; грошова премія; нагородження подарунком; дострокове зняття раніше накладеного стягнення; дозвіл на виїзд до близьких родичів за межі виправного центру на святкові, неробочі та вихідні дні. Засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. У п.18 розділу «Заохочення» довідки Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 зазначено: За сумлінну поведінку та ставлення до праці; Дострокове зняття накладеного стягнення від 11 грудня 2019 року; Начальник Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)». У п.2 розділу «Стягнення», у графі «Відмітка про погашення» цієї довідки зазначено: Зняте. Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Частинами 1,6 ст.22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Засудженим ОСОБА_6 клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання подано до суду 13 квітня 2020 року. Частиною 7 ст.69 КВК України передбачено, що якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення. Накладене в цей період нове стягнення на засудженого перериває перебіг зазначеного строку і його обчислення продовжується знову з дня відбуття останнього стягнення. Начальником Державної установи «Устинівський виправний центр (№37)» 09 квітня 2020 року заохоченням у вигляді «За сумлінну поведінку та ставлення до праці» із засудженого ОСОБА_6 достроково знято накладене на нього стягнення від 11 грудня 2019 року. Внаслідок чого, якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений ОСОБА_6 не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення. Зі змісту ст.81 КК України слідує, що під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки. Таким чином, необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого є його сумлінна поведінка і ставлення до праці. Суд може дати висновок про виправлення засудженого, ґрунтуючись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення. Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено правовою нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання. Під час судового розгляду кримінального провадження судом з`ясовуються обставини ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. На підставі матеріалів кримінального провадження встановлено, що засудженим ОСОБА_6 клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання подано до суду 13 квітня 2020 року, тобто протягом шести місяців з дня зняття з нього стягнення, але до визнання його таким, що не має стягнення. У кримінальному провадженні відсутні письмові документи та докази, які є достатнім правовим обґрунтуванням про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, а саме виправлення засудженого ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. При встановлених обставинах, клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, - П О С Т А Н О В И В : Відмовити у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання. На ухвалу може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду на протязі семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1