Справа № 538/948/18
Провадження № 1-кп/539/44/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0000223, №0000273, №0000554, №0000129 про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Каховка Херсонської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, судимого:

-25.01.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-16.10.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі; 11.02.2015 року ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук звільнений умовно-достроково з не відбутим строком 5 місяців 21 день;

-06.11.2015 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-15.04.2016 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст.395 КК України із застосуванням ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі; Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчук від 10.08.2017 року замінено невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді 1 року 7 місяців 29 днів; Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року 13.03.2018 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік і 10 днів обмеження волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09.04.2018 року ОСОБА_5 знаходився у своєї матері ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , коли вона попрохала його зняти кошти в сумі 100 грн. для того, щоб в подальшому дати їх йому, при цьому надала банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка їй і належить, повідомивши пін-код від неї. 09.04.2018 року, близько 10 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Заводське, вул. Матросова,31, Лохвицького району, діючи умисно, розуміючи, що не отримував дозволу на зняття коштів понад 100 грн., керуючись корисливим мотивом, повторно, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, вставив вказану платіжну картку в банкомат вказаної вище банківської установи, ввівши за допомогою клавіатури пін-код, який раніше йому повідомила мати, отримав доступ до валютних операцій з грошовими коштами, що знаходились на банківському рахунку потерпілої. Після цього ОСОБА_5 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, здійснив функцію зняття грошових коштів з картки на суму 500 грн. Потім близько 16.00 год., у цей же день, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, знову прибув до м. Заводське, вул. Матросова,31, де розташований банкомат, перевірив рахунок на вказаній банківській платіжній картці і встановив, що на ній є грошові кошти, після чого зняв ще грошові кошти в сумі 4600 грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, всього ОСОБА_5 шляхом зняття коштів з використанням банківської платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 здійснив крадіжку належних потерпілій ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 5000 грн., залишивши на картці 145 грн. 63 коп.

Крім цього, 29.05.2018 року близько 16.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_3 , зайшов до під`їзду вказаного будинку, де помітив велосипед «ARDIS», що належить ОСОБА_7 , після чого діючи умисно, з корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав велосипед «ARDIS», вартістю відповідно до висновку експерта № 1083 від 02.07.2018 року 1260 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1260 грн. та розпорядився даним таємно викраденим майном за власним розсудом.

Крім цього, 14.06.2018 року близько 01.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_1 , зайшов до господарства ОСОБА_8 , де з правого боку від житлового будинку під парканом помітив велосипед «Салют», що належить ОСОБА_8 , після чого діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав велосипед «Салют», вартістю відповідно до висновку експерта № 1221 від 18.07.2018 року 1400 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1400 грн. та розпорядився даним таємно викраденим майном за власним розсудом.

Крім цього, 12.10.2018 року, близько 09.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Токарі Лохвицького району Полтавської області, діючи умисно, з корисливими метою та мотивом, повторно вирішив піти на кукурудзяне поле та викрасти кукурудзу. Таким чином, реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_5 , взявши із собою чотири мішки пішов до поля № 1040, яке знаходиться за межами с. Токарі Лохвицького району Полтавської області поблизу с. Піски Лохвицького району Полтавської області, де ТОВ "Агрофірма ЧБГ" вирощує кукурудзу та почав зривати качани із рослин кукурудзи, які складав до мішків. Після того, як ОСОБА_5 заповнив чотири мішки качанами, він був виявлений службою охорони даного товариства, в результаті чого ОСОБА_5 намагаючись повторно, таємно викрасти кукурудзу в качанах нового врожаю загальною вагою 126 кг. на загальну суму 300 грн., належну ТОВ "Агрофірма ЧБГ", не зміг довести злочин до кінця із причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, 22.02.2019 року ОСОБА_5 , перебуваючи у с. Токарі Лохвицького району Полтавської області прийшов до господарства своєї знайомої ОСОБА_9 та попрохав останню переночувати в належній їй літній кухні, на що ОСОБА_9 погодилася. Прокинувшись зранку, 23.02.2019 року, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_9 , на нижній полиці дерев`яної шафи, помітив кутову шліфувальну машину марки «Зенит» ЗУШ 125/100 темно-синього кольору, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Так, діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_5 викрав з вищевказаної дерев`яної шафи, кутову шліфувальну машину марки «Зенит» ЗУШ 125/100, темно-синього кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №563 від 25.03.2019 року 423 грн. 33 коп., яка належить ОСОБА_9 , чим спричинив їй майнової шкоди на дану суму та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів за вищевикладених обставин визнав повністю та пояснив, що в квітні 2018 року йому його мати надала на його прохання банківську картку із кодом та надала дозвіл на зняття 100 грн. на його потреби. Він, в цей же день зняв із картки 500 грн., а потім ще 4600 грн., які використав на свої потреби. Дані викрадені грошові кошти в сумі 5000 грн., які використав на свої потреби, до цього часу матері не повернув, на даний час мати його вибачила. В травні 2018 року в м. Заводське він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрав належний Саєнку велосипед, який стояв у під`їзді будинку. На даний час велосипед потерпілому повернуто. В червні 2018 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, викрав велосипед у Казило, який стояв біля порогу будинку в с. Токарі по вул. Річковій. Потім даний велосипед він повернув. В жовтні 2018 року він з метою крадіжки кукурудзи пішов на поле поблизу с. Піски, де наламав 4 мішки качанів кукурудзи та намагався на велосипеді, на якому приїхав туди, покинути дане поле, однак не зміг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками охорони підприємства. В лютому 2019 року, коли він проживав в господарстві Рябець, викрав із літньої кухні належну потерпілій болгарку.

Згідно ч.3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням та згоду всіх учасників судового провадження, суд згідно ст. 349 КПК України, при дослідженні фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, обмежився тільки допитом обвинуваченого.

У даному випадку судом було роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Зважаючи на послідовність показань обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає ці показання достовірними.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно; незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України відповідно.

Обставиною справи, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки ОСОБА_5 як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні давав змістовні показання, направлені на розкриття злочинів та встановлення всіх його обставин, зокрема способу вчинення злочинів, складу таємно викраденого майна.

Згідно ст. 67 КК України обставинами справи, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, зокрема, що вказаний факт визнано самим обвинуваченим у судовому засіданні, а також рецидив злочинів, оскільки ним вчинено нові умисні злочини як особою, яка має судимість за умисний злочин за попередніми вироками, а саме за ч.1 ст.122, ст.395 КК України.

Згідно висновку експертизи від 19.06.2018 року ОСОБА_5 може постати перед судом, примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного ОСОБА_5 , який вину в скоєному визнав, не працює, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі за кожен із вчинених злочинів.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи думку учасників провадження, обставини справи та особу винного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.04.2016 року до покарання, призначеного за даним вироком, враховуючи, що ним було вчинено злочин під час умовно-дострокового строку звільнення від покарання за вироком від 15.04.2016 року.

Так, суд вважає за необхідне приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.04.2016 року у виді 60 (шестидесяти) днів обмеження волі із розрахунку, що 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 2 (два) дні обмеження волі, що відповідає вимогам ст.72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком суду, і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років і 30 (тридцяти) днів позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 73 КК України призначення остаточного покарання у виді позбавлення волі в тому числі у днях є можливим, оскільки його призначено при складанні покарань, а у даному випадку при призначенні покарання за ч.1 ст.71 КК України необхідно згідно ст.72 КК України переводити в позбавлення волі покарання у виді обмеження волі обраховуване саме у днях, що відповідає положенням пп.б п.1 ч.1 ст. 71 КК України.

Враховуючи обставини вчинених злочинів та особу винного, те, що злочини було вчинено під час строку умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вирком суду, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно застосувати тримання під вартою для забезпечення виконання вироку суду, враховуючи, що судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по експертизам, проведеним по даній справі.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за :

- ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 15.04.2016 року у виді 60 (шестидесяти) днів обмеження волі із розрахунку, що 1 (одному) дню позбавлення волі відповідає 2 (два) дні обмеження волі, що відповідає вимогам ст.72 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком суду, і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років і 30 (тридцяти) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу застосувати тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з часу застосування відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою з 13 березня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи :

№ 1083 від 02.07.2018 року в розмірі 572 грн.,

№ 1221 від 18.07.2018 року в розмірі 572 грн.,

№ 563 від 25.03.2019 року в розмірі 572 грн.,

а всього в сумі 1 716 грн.

Речові докази по справі : велосипед «ARDIS» залишити потерпілому ОСОБА_7 як йому належний; велосипед «Салют» залишити потерпілому ОСОБА_8 як йому належний; кукурудзу вагою 126 кг. залишити потерпілому ТОВ "Агрофірма ЧБГ" як йому належні; кутову шліфувальну машину марки «Зенит» ЗУШ 125/100 повернути потерпілій ОСОБА_9 як їй належну.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1