У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2865/20

№ 1-кс/183/819/20

27 травня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 17.05.2020 року до ЄРДР за № 0000748 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з неповною середньою освітою, працюючому сталеваром ТОВ «Кабельний завод Енергопром», не одруженому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

-13.11.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідча Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16 травня 2020 року приблизно о 23.25 годині ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 йшли навпроти магазину «220 Volt» по вул. Сучкова, 54, м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що перебувало у ОСОБА_9 .

ОСОБА_7 запропонував неповнолітньому ОСОБА_8 відкрито викрасти майно у ОСОБА_9 , на що неповнолітній ОСОБА_8 погодився, тим самим вступивши з останнім у попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 16 травня 2020 року приблизно о 23.30 годині ОСОБА_7 разом з неповнолітнім ОСОБА_8 , перебуваючи навпроти магазину «220 Volt» за адресою: вул. Сучкова, 54, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, наздогнали ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_9 , а неповнолітній ОСОБА_8 в цей момент штовхнув ОСОБА_9 , який не втримався на ногах та впав на спину.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , який лежав на землі та ОСОБА_7 наніс йому не менше чотирьох ударів кулаком по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді: синців на лобі зліва, нижніх повіках очей і лівій щоці, що відносяться до легкого ступеня тяжкості. В цей момент неповнолітній ОСОБА_8 , доводячи спільний злочинний умисел до кінця, діючи умисно, відкрито, з корисливих мотивів, витягнув з правої кишені джинсів потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Samsung», модель J5, чорного кольору, вартістю 1947 гривень.

Після чого ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_8 втекли з місця скоєння злочину, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 1947 гривень.

25.05.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2020 року за №0000748.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи засудженим 13.11.2019 року за умисний корисливий злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, за який отримав умовний термін покарання, та перебуваючи на обліку у Новомосковському міськрайонному відділі Філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період випробувального терміну знову вчинив тяжкий умисний корисливий злочин із застосуванням насильства, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, строком від 4 до 6 років. Враховуючи вказані обставини, підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі та маючи можливість вільного пересування, продовжив свою злочинну діяльність.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 17.05.2020 року до ЄРДР за № 0000748 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_9 від 17.05.2020 року; протоколу огляду місця події від 17.05.2020 року; протоколу огляду речі від 18.05.2020 року; постанови про залучення речових доказів та передання їх на зберігання від 20.05.2020 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.05.2020 року; протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_9 від 20.05.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 20.05.2020 року; висновку судово-товарознавчої експертизи від 19.05.2020 року; висновку судово-медичної експертизи № 229/Е від 26.05.2020 року; протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 від 25.05.2020 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 25.05.2020 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні в період іспитового строку кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тому у слідчого судді є підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, тому у нього відсутні міцні соціальні зв`язки; підозрюється у скоєнні в період іспитового строку кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_7 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 22 липня 2020 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1