Справа №463/6224/20
Провадження №1-кс/463/3577/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
13 липня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального розслідування Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область, прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 03.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивує тим, що Другим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000160 від 03.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2020 року ОСОБА_8 звернувся до помічника лісничого ДП «Кременецький лісгосп» ОСОБА_6 з метою придбання саджанців ялини та туй, який в ході розмови повідомив ОСОБА_8 про те, що він дійсно займається реалізацією ялинок та туй у вказаному лісгоспі та сказав ОСОБА_8 , щоб він вибрав та повідомив майстру ДП «Кременецький лісгосп» ОСОБА_9 або йому про необхідну кількість саджанців дерев відповідної якості. 26.06.2020 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_8 у відповідності до попередньої домовленості з ОСОБА_9 , прибув на територію одного із кварталів Стіжоцького лісництва ДП «Кременецький лісгосп», де зустрівся з останнім в обумовленому місці, за адресою: Тернопільська область, Шумський район, с.Башківці. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_9 про намір придбати в ДП «Кременецький лісгосп» близько 40 саджанців ялин та 10 саджанців туй. В ході розмови ОСОБА_9 , показуючи на згаданій території ОСОБА_8 саджанці ялин та туй повідомив, що для вирішення питання оплати товару ОСОБА_8 слід звернутись до ОСОБА_6 . Попередньо узгодивши у телефонному режимі, ОСОБА_8 02.07.2020 року близько 12 год. 00 хв. зустрівся з ОСОБА_6 у приміщенні Стіжоцького лісництва, за адресою: Тернопільська область, Шумський район, с.Стіжок.

Цього ж дня, у ОСОБА_6 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, який діючи умисно, всупереч інтересам служби, вирішив скористатись даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 збагатитись злочинним шляхом. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 з метою створення умов за яких особа буде вимушена надати неправомірну вигоду, для захисту своїх прав та законних інтересів, повідомив ОСОБА_8 , що він, як помічник лісничого ДП «Кременецький лісгосп», може офіційно відпустити частину саджанців у кількості 20 штук, за іншу частину ОСОБА_8 необхідно надати помічнику лісничого ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 400,0 гривень за один саджанець дерева без сплати офіційних платежів в державне підприємство та будь-яких офіційних документів на вказані саджанці.

ОСОБА_8 будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_6 неправомірної вигоди, може потягнути порушення його законних прав та інтересів, погодився на протиправну вимогу останнього та 02.07.2020 року звернувся у правоохоронні органи з метою викриття протиправної діяльності останнього.

10 липня 2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 у відповідності до попередньої домовленості з ОСОБА_6 , прибув на територію Стіжоцького лісництва ДП «Кременецький лісгосп», за адресою: Тернопільська область, Шумський район, с.Башківці, де ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , що в нього є викопано 40 ялинок та 10 туй, частину яких, а саме: 10 саджанців туї та 24 саджанці ялини колючої, він має намір реалізувати ОСОБА_8 неофіційно за умови надання ним неправомірної вигоди у розмірі 13200,0 гривень, а іншу частину, а саме: 16 саджанців ялини колючої, офіційно шляхом оплати коштів на рахунок ДП «Кременецький лісгосп».

В подальшому, ОСОБА_8 діючи під контролем правоохоронних органів за протиправною вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи на території Стіжоцького лісництва ДП «Кременецький лісгосп» передав ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 19000,0 гривень, з яких: 13200,0 гривень неправомірної вигоди за неофіційний відпуск 10 саджанців туї та 24 саджанців ялини колючої, 4800,0 гривень за відпуск 16 саджанців ялини колючої, які ОСОБА_6 в подальшому мав внести на рахунок ДП «Кременецький лісгосп» та 1000,0 гривень за оплату особам, які допомагали у погрузці саджанців в автомобіль.

ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_8 вказану суму грошових коштів, частина з якої у розмірі 13200,0 гривень як неправомірну вигоду за відпуск 10 саджанців туї та 24 саджанців ялини колючої.

В подальшому, ОСОБА_6 затримано працівниками правоохоронних органів на території Стіжоцького лісництва ДП «Кременецький лісгосп» 10.07.2020 року, на підставі ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

11 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останнім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вимаганні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Разом з цим, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, просять визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168160,0 гривень. Саме такий розмір застави на їхню думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби. Сторона захисту зазначає, що пред`явлена підозра не в повній мірі є обґрунтованою, ризики, які зазначені прокурором є недоведеними та жодним чином не підтвердженими. Також захисник просить врахувати сімейний та майновий стан підозрюваного, який перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання та місцем роботи характеризується виключно позитивно, річний дохід сім`ї за 2019 рік становить близько 150000,0 гривень, разом з тим, у власності підозрюваного не має жодного майна, крім квартири, в якій він проживає разом зі сім`єю, щоб мати змогу сплатити заставу.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2020 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено 11.07.2020 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.07.2020 року; протоколом освідування ОСОБА_6 від 10.07.2020 року; протоколами огляду місця події від 10.07.2020 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 11.07.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.07.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.07.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.07.2020 року; товарно-транспортною накладною № 000125 від 10.07.2020 року; прибутково-видатковою накладною Стіжоцького лісництва, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

В порядку ст.177 КПК України прокурором зазначені ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
З урахуванням встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, стійкі соціальні зв`язки, майновий стан, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, слід покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідком ОСОБА_8 та працівниками ДП «Кременецький лісгосп»; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 , погодженого заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Тернопільську область, прокуратури Тернопільської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременець Тернопільської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово за місцем фактичного проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, свідком ОСОБА_8 та працівниками ДП «Кременецький лісгосп»;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Строк дії ухвали визначити з 13 липня 2020 року до 10 вересня 2020 року.

Підозрюваного ОСОБА_6 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу скерувати в Шумське відділення поліції Кременецького ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1