Справа №705/4424/19
1-кп/705/587/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000745 від 14.06.2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровуха, Полоцького району, Вітебської області, Республіки Білорусь, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 11.11.1998 року Уманським міськрайонним судом за ст. 81 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою покарання на 1 рік; 2) 27.12.1999 року Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.04.2011 року звільнений умовно-достроково постановою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 11.04.2001 року, невідбутий строк покарання 1 рік 11 місяців 10 днів; 3) 14.06.2005 року Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки; 4) 07.05.2008 року Уманським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 22.12.2010 року звільнений умовно-достроково постановою Уманського міськрайонного суду від 14.12.2010 року, не відбутий строк покарання 8 місяців 19 днів; 5) 09.02.2012 року Уманським міськрайонним судом за ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 353, ст. 15, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 6) 22.09.2014 року Уманським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 7) 15.04.2016 року Монастирищенським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 15.06.2018 року по відбуттю строку покарання, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в період часу з 22:00 години 28.05.2019 року до 09 години 10 хвилин 29.05.2019 року, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майно, пошкодивши ножицями замок водійських дверцят автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку № 7, що по вул. Київська, м. Умані, проник до салону, звідки, повторно, таємно викрав грошові кошти в розмірі 100 доларів США, які перебували під сонцезахисним козирком водія, що в перерахунку, станом на 29.05.2019 року, становило 2640 гривень та автомагнітолу «KENWOOD KDC-2031 SGY», s/n « НОМЕР_2 », яка була закріплена в панелі приладів, ринкова вартість якої станом на 29.05.2019 року, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 10/691 від 16.07.2019 року, могла становити 283 гривні, що належать ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2923 гривні.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує: за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час допиту в суді показав, що він дійсно з 28.05.2019 року на 29.05.2019 р. в нічний час перебував по вул. Київській, 7 м. Умань, де побачив автомобіль ВАЗ 2104, при цьому територія була не освітлена. Він за допомогою ножиців вскрив передні дверцята автомобіля та з під козирка взяв 100 доларів США та витяг магнітолу кенвуд на дисках, перерізавши дроти. Магнітолу продав, однак потім викупив її назад та видав працівникам поліції, викрадені гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, беручи до уваги досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, однак з 23.04.2015 року перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу опійної залежності.

Обставиною, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття та часткове відшкодування збитків.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язоки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні: за проведення судово-товарознавчої експертизи сумі 628,04 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речові докази: автомогнітолу «KENWOOD KDC-2031 SGY», s/n «KEl 141X0315690», яка здана до кімнати зберігання речових доказів Уманського ВП ГУНП в Черкаській області, - передати потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_7