№566/742/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року смт. Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей Млинівської РДА. ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000157, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2019 року відносно
ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Яблунівка, Млинівського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, не військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Вовковиї, Демидівського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, не депутата, військовозобов`язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_12 , 12 лютого 2019 року, в денну пору доби, перебуваючи на АДРЕСА_2 , побачили металеву драбину та переслідуючи корисливий мотив, спрямований на власне збагачення за рахунок чужого майна, вирішили її викрасти.
Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день, приблизно о 21 год., ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, скориставшись відсутністю власника майна - ОСОБА_13 , переконавшись що їхні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, зайшли до господарства потерпілої, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрали металеву драбину масою 109.75 кг по ціні 5.70 грн. за кілограм.
В подальшому ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_5 , перемістили викрадене майно до господарства ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_1 , тобто розпорядилися ним на свій розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 625 гривень 57 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, від дачі показань відмовився, зіславшись на ст.42 КПК України, погодившись з обставинами вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 , в присутності законного представника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Млинівської РДА - ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, від дачі показань відмовився, зіславшись на ст.42 КПК України, погодившись з обставинами вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить судовий розгляд проводити за її відсутності, будь-яких претензій до обвинувачених вона не має.

(а.с.45 судового провадження)
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , вина обвинувачених підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема, заявою ОСОБА_13 від 02 квітня 2019 року про те, що невідома особа в ніч з 12 лютого 2019 року на 13 лютого 2019 року здійснила крадіжку металевої драбини з належного їй господарства по АДРЕСА_2 .

(а.с.12 к/п № 0000157)
Протоколом огляду місця події від 02 квітня 2019 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю власника ОСОБА_13 підтверджується, що місцем проведення огляду є господарство в АДРЕСА_2 .

В ході огляду потерпіла ОСОБА_13 заявила, що з даного господарства викрадено металеву драбину.

Під час огляду нічого не вилучалось.

Протокол огляду місця події був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.15-16 к/п № 0000157)
До протоколу огляду місця події від 02 квітня 2019 року долучено фототаблицю.

(а.с.17-18 к/п №0000157)
З протоколу огляду місця події від 04 квітня 2019 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що місцем проведення огляду є господарство в АДРЕСА_2 .

Безпосереднім об`єктом огляду являєються дві металеві конструкції, які є частинами від металевої драбини , викраденої у ОСОБА_13 .

В ході огляду ОСОБА_13 заявила, що дані дві частини металевої конструкції вона забрала з господарства ОСОБА_16 , який їй добровільно видав ці дві частини драбини.

Протокол огляду місця події був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.24-25 к/п № 0000157)
До протоколу огляду місця події від 04 квітня 2019 року долучено фототаблицю.

(а.с.26-28 к/п №0000157)
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2019 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено за яких обставин було вчинено крадіжку металевої драбини з належного ОСОБА_13 господарства по АДРЕСА_2 .

Протокол огляду місця події був зачитаний всім учасникам вголос, заяв зауважень та доповнень не надійшло.

(а.с.91-95 к/п № 0000157)
До протоколу проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2019 року долучено диск із відеозаписом слідчого експерименту.

(а.с.96 к/п №0000157)
Дії обвинуваченого ОСОБА_17 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_18 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_19 та неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_20 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_17 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_18 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні не встановлено.

З досудової доповіді інспектора Млинівського районного сектору з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_17 від 29 жовтня 2019 року вбачається, що орган пробації зробив висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеку для суспільства.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

(а.с. 81-82 судового провадження)
З досудової доповіді інспектора Демидівського районного сектору з питань пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_5 від 23 жовтня 2019 року вбачається, що орган пробації зробив висновок про те, що приймаючи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

(а.с. 73-78 судового провадження)
Відповідно до звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від 07 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, складеного відповідно до вимог статтей 485,487 КПК України службою у справах дітей Демидівської РДА, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в с.Вовковиї, Демидівського району Рівненської області. Ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину негативне, розуміє серйозність скоєного, шкодує про свої дії та готовий нести відповідальність. Перевиховання в родині доцільне та відповідає інтересам дитини.

(а.с. 57-60 судового провадження)

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.4 ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відноситься до нетяжких злочинів.

У відповідності до ст. 98 КК України до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) арешт; 5) позбавлення волі на певний строк.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу , що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та з урахуванням положень Загальної частини КК України.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Застосування до осіб, які на час постановлення вироку не досягли шістнадцятирічного віку, таких покарань, як громадські та виправні роботи, а також арешту законом не передбачено.

Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК.

У Постанові Пленуму ВСУ №5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», зазначається, що суди при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватись принципу справедливості, індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_20 та ОСОБА_19 , суд, враховуючи дані про осіб обвинувачених, і, зокрема, те, що ОСОБА_5 вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також сукупність пом`якшуючих покарання обвинувачуваних обставин, характеризуючі дані про осіб обвинувачених, а також звіт про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та досудові доповіді органу пробації про обвинувачених у кримінальному провадженні, вважає за можливе застосувати відносно них ст.75 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Статтею 102 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) передбачено, що покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, крім випадків, передбачених пунктом 5 частини третьої цієї статті. Неповнолітні, засуджені до покарання у виді позбавлення волі, відбувають його у спеціальних виховних установах.

Покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому:

2) за нетяжкий злочин - на строк не більше чотирьох років;

3) за тяжкий злочин - на строк не більше семи років;

4) за особливо тяжкий злочин - на строк не більше десяти років;

5) за особливо тяжкий злочин, поєднаний з умисним позбавленням життя людини, - на строк до п`ятнадцяти років.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», згідно зі ст. 98 КК до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк, а як додаткові - штраф і позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. Застосування до осіб, які на час постановлення вироку не досягли шістнадцятирічного віку, таких покарань, як громадські та виправні роботи, а також арешту законом не передбачено.

Перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99-102 КК.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, був неповнолітнім, тобто призначаючи покарання останньому, суд керується положеннями, визначеними у розділі XV КК України.

Суд, враховуючи дані про особу неповнолітнього обвинуваченого, наявності пом`якшуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає за можливе застосувати відносно нього ст. 75 КК України.
Частиною 1-3 статті 104 КК України передбачено, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути застосоване до неповнолітнього лише у разі його засудження до арешту або позбавлення волі.

Іспитовий строк установлюється тривалістю від одного до двох років.

У разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на окрему особу, за її згодою або на її прохання, обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 04 квітня 2019 року речовим доказом визнано дві частини металевої драбини, які повернуто під розписку потерпілій ОСОБА_13

(а. с. 29-30 к/п №0000157)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України,
с у д ,-
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_9 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1,3 ст.75, ст.104 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи або навчання.

Речові докази по справі:
-дві частини металевої драбини, які повернуто під розписку потерпілій ОСОБА_13 залишити потерпілій ОСОБА_13

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1