Справа № 521/1480/20
Номер провадження:1-кс/521/758/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що 22 січня 2020 року до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора УПП сержанта поліції ОСОБА_5 , про те, що перебуваючи за адресою: місто Одеса, вулиця Хімічна 1а, був зупинений громадянин В`єтнаму який представився ОСОБА_6 , та надав для перевірки документів посвідку на постійне проживання на території України, що мала явні ознаки підробки, а саме бланк не відповідає встановленому зразку.
22 січня 2020 року був проведений огляд місця події, під час якого було виявлено та вилучено посвідку на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи те, що вилучено майно має значення речового доказу слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на зазначене майно.
Слідчий звернувся до слідчого судді з заявою про розгляд клопотання за її відсутністю та прокурора.
Вивчивши клопотання та матеріали долучені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.
Стаття 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України серед інших, є збереження речових доказів. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України /ч. 3 ст. 170 КПК України/.
При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що правовою підставою для арешту майна є сукупність об`єктивних даних та розумних підозр які свідчать про те, що вилучене майно є доказом у вказаному злочині. На думку слідчого судді на вказаному етапі досудового розслідування є всі законні підстави вважати, що вилучене майно може зберігати на собі сліди вчинення злочину.
Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя вважає, що слідчим доведена необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно може зберігати на собі сліди злочину та є доказовою базою у кримінальному провадженні. З метою недопущення його втрати або пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на майно у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на посвідку на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною на відчуження, розпорядження та користування нею.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити прокурору та слідчому.
Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1