15.01.2020 Справа № 756/12/20
1-кс/756/117/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року м.Київ
Оболонський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
слідчого: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000227, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з ОВС п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання вказує, що в провадженні п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000227 від 18.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
В рамках даного кримінального провадження було проведено обшук в офісних приміщеннях та складських приміщеннях, де здійснюють діяльність ТОВ «Натхаус» (код 41443252), ТОВ «Аларго» (код 41953757), ТОВ «ЮНК» (код 41195834), ТОВ «Біосан ЛТД» (код 42570933), ТОВ «Саргос» (код 42584160) за адресою: м.Київ, вул. Марка Вовчка, 14, в ході якого виявлено та вилучено: печатки ТОВ «Согдиана» (код 43282661), ФОП « ОСОБА_5 » (код НОМЕР_1 ), горіхи кеш`ю загальною вагою 2 (дві) тонни, цукати загальною вагою 3 (три) тонни 500 (п`ятсот) кілограмів, сік гранатовий в кількості 700 (сімсот) пляшок, горіхи фісташки загальною вагою 300 (триста) кілограмів, нрупа сочевиця загальною вагою 1 (одна) тонна 400 (чотириста) кілограмів, горіхи арахіс загальною вагою 2 (дві) тонни 500 (п`ятсот) кілограмів, інжир загальною вагою 2 (дві) тонни, крупа рисова загальною вагою 1 (одна) тонна 500 (п`ятсот) кілограмів, чорнослив загальною вагою 400 (чотириста) кілограмів, кунжут загальною вагою 4 (чотири) тонни, фініки загальною вагою 30 (тридцять) тонн, об`єкти схожі за своїми зовнішніми ознаками на грошові кошти долари США в сумі 41 450 (сорок одна тисяча чотириста п`ятдесят) доларів США, об`єкти схожі за своїми зовнішніми ознаками на українські гривні в сумі 327 000 (триста двадцять сім тисяч) українських гривень.

Вилучені вищевказані печатки, грошові кошти та товарно-матеріальні цінності за адресою: м.Київ, вул. Марка Вовчка, 14, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000227, тому з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на них.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в клопотанні та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Адвокат в судовому засіданні категорично заперечував щодо задоволення даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у запереченнях.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього документи, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.
Разом з цим, органом досудового розслідування не доведено належними та допустимими доказами, що вилучені під час обшуків печатки, грошові кошти та товарно-матеріальні цінності, відповідають критеріям, визначеним ст.ст.98, 167 ч.2 КПК України та можливість подальшого використання цих речових доказів, не доведено які саме обставини ці речові докази можуть підтвердити і неможливість за допомогою інших доказів довести ці обставини.

Крім того, арешт може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого на осіб, які несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що майно на яке слід накласти арешт належало чи належить підозрюваному по кримінальному провадженню або особам, які в силу Закону повинні нести за нього цивільну відповідальність.
Також, в клопотанні не міститься будь яких доказів про те, що в кримінальному провадженні №0000227, було повідомлено про підозру будь якій особі.
Враховуючи викладене, а також враховуючи, що подальше застосування цього запобіжного заходу може негативно вплинути на права інших осіб, вважаю, що підстави для арешту вказаного майна відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволені клопотання старшого слідчого з ОВС п`ятого СВ РКП СУФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000227 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1