УХВАЛА

Справа № 569/3500/20

1-кс/569/1270/20

16 березня 2020 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 14 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із скаргою скасування повідомлення про підозру від 14 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13 лютого 2020 року, в якій просить скасувати повідомлення про підозру від 14 лютого 2020 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000039 від 13 лютого 2020 року.
В обґрунтування скарги вказав, що 13 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
14 лютого 2020 року слідчою слідчого управління ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0000039 від 13.02.2020 р. відповідно до якої ОСОБА_6 підозрюється у вербуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.149 КК України.
Крім того вказує, що слідчою не дотримано вимоги п.3 ч.1 ст.276 КПК України, оскільки до ЄРДР відомості про кримінальне провадження було внесено № 0000039 13.02.2020 р. На наступний день слідчою було складено повідомлення про підозру. З огляду на те, що за добу з моменту внесення відомостей до ЄРДР до складення повідомлення про підозру слідчою в межах кримінального провадження № 0000039 13.02.2020 р. не було вчинено жодних процесуальних дій, як то проведення обшуків, допит свідків і в тому числі ОСОБА_6 вважає, що у органу досудового розслідування були відсутні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Також, повідомлення про підозру, було направлено засобами поштового зв`язку, за адресою проживання матері ОСОБА_6 , а не як того вимагає положення ст.278 КПК України. Крім того, захисник вказує, що з повідомленням про підозру ОСОБА_6 не направлено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, а також кваліфікація дій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 містить неправдиві відомості.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримав, просив задоволити та скасувати повідомлення про підозру.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги та вказали, що вимоги встановлені главою 22 КПК України виконано, у підозрі викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 . Крім того, на час звернення адвоката з скаргою про скасування повідомлення про підозру не минуло два місяці встановлені ст.303 КПК України.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУ Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за № 0000039 від 13.02.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

14 лютого 2020 року слідчою слідчого управління ГУНП в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 0000039 від 13.02.2020 р. відповідно до якої ОСОБА_6 підозрюється у вербуванні людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.149 КК України.
Постановою від 13 лютого 2020 року виділено в окреме провадження з матеріалів досудового розслідування №0000214 від 25.07.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України матеріали за №0000039 від 13.02.2020 за фактом вербування людини, вчиненому з метою експлуатації, з використанням уразливого стану осіб, за попередньою змовою групою осіб, стосовно невстановленої особи, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Посилання адвоката у скарзі на зазначені підстави для скасування підозри на даний час слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки сама підозра, визнана обґрунтованою. За своїм змістом повідомлена 14 лютого 2020 р. року ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, оскільки згідно відомостей наданих міжвідомчою підсистемою «Аркан», ОСОБА_6 10 січня 2020 року здійснив виїзд, а тому повідомлення про підозру було направлено за адресою проживання матері, у відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України «… у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень». Відповідно до фіскального чеку від 14 лютого 2020 року повідомлення про підозру було направлено вдень його складення, та отримано матір`ю, що підтверджується копією корінця повідомлення про вручення поштового відправлення.
Посилання заявника у скарзі на те, що у органу досудового розслідування були відсутні докази для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення повідомленні про підозру на даний час також вважаю безпідставними, оскільки вказані матеріали кримінального провадження виділені в окреме та керуючись при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).
Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, те що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , відповідає вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України, органом досудового розслідування дотримання вимого ст.276-278 КПК України, за таких обставин скарга адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 14 лютого 2020 року - задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 276, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 14 лютого 2020 року у кримінальному провадженні №0000039 від 13 лютого 2020 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя