Справа № 309/388/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/99/20, за апеляційною скаргою, яку подала ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 04.03.2015 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000603 відомості про кримінальне правопорушення в якому за ч. 1 ст. 125 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом нанесення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 , від 04.03.2015, про закриття кримінального провадження № 0000603, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України кримінального правопорушення, у діях осіб які заподіяли їй тілесні ушкодження. У скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що слідчий ОСОБА_6 в порушення вимог КПК України безпідставно, без всебічного та повного дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, яке було пов`язане з проведенням допиту в якості свідків декількох осіб, які були очевидцями пригоди, яка мала місце 24 квітня 2013 року о 18.00 год. на земельній ділянці біля будинку АДРЕСА_1 , під час якої їй наносили тілесні ушкодження, виніс постанову від 04.03.2015 року, якою закрив кримінальне провадження № 0000603 за фактом нанесення їй легких тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Просила справу направити на нове дорозслідування.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000603 у судовому засіданні встановлено, що слідчим проведено перевірку всіх обставин зазначених у зверненні потерпілої з приводу заподіяння їй легких тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час події, яка мала місце 24.04.2013, проведено ряд процесуальних дій з метою встановлення та фіксування доказів, встановлено осіб, які давали покази під час їх допиту. В ухвалі також вказується на те, що слідчий з дотриманням вимог визначених ст. 9 КПК України в повному обсязі встановив та дослідив обставини кримінального провадження і на підставі належних та допустимих доказів прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Жодних доказів про наявність яких-небудь клопотань від ОСОБА_5 про виклик та допит свідків, які слідчим не були розглянуті в матеріалах кримінального провадження не має і таких доказів скаржниця не надала під час судового розгляду скарги. Тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим дотримані вимоги КПК України при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні та прийнятті процесуального рішення й тому відмовив у задоволенні скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Вказує на те, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував подані скаржником докази. Окрім цього, ОСОБА_5 подала до апеляційного суду клопотання, в якому просить поновити їй строк на оскарження ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 24 грудня 2019 року, посилаючись на те, що розгляд скарги в суді першої інстанції відбувся без її участі, а про постановлення оскаржуваної ухвали їй стало відомо поза межами строку на апеляційне оскарження. Тому, на думку апелянта, строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а справу передати на розгляд в інший суд області.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких із урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб враховується, що такі належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; що даних про поважність причин їх неявки та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до початку апеляційного розгляду не надходило.
З журналу судового засідання та оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_5 не була присутньою під час судового засідання 24.12.2019, і при цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що суд першої інстанції належним чином повідомив її про час та місце розгляду справи. Матеріали справи також не містять і даних про те, що ОСОБА_5 була вручена чи надіслана копія оскаржуваної ухвали слідчого судді, що в свою чергу дає підстави вважати, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без її участі, а про постановлення оскаржуваної ухвали їй стало відомо поза межами строку на апеляційне оскарження), є слушними.
Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_5 своєчасно подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, а тому, із урахуванням ст. ст. 21 та 117 КПК України, з метою недопущення порушення права ОСОБА_5 на доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, а клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і строк поновлюється.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Колегія суддів вважає, що при розгляді скарги, яку подала ОСОБА_5 , слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог закону, дослідив надані йому матеріали кримінального провадження, ретельно перевірив доводи скарги, дав їм належну оцінку й постановив судове рішення, яке колегія суддів вважає законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим.
Так, з матеріалів за скаргою вбачається, що, розглядаючи скаргу, слідчим суддею дана належна оцінка всім її доводам, а також матеріалам кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000603 за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України.
Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку про те, що старшим слідчим СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 проведено перевірку всіх обставин, зазначених у звернення потерпілої з приводу заподіяння їй легких тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час події, яка мала місце 24.04.2013, проведено ряд процесуальних дій із метою встановлення та фіксування доказів, встановлено всіх осіб очевидців події, які давали покази під час їх допиту.
Також апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про те, що слідчий із дотриманням вимог, визначених ст. 9 КПК України в повному обсязі встановив та дослідив обставини кримінального провадження, і на підставі належних та допустимих доказів, прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а жодних доказів про наявність будь-яких клопотань від ОСОБА_5 про виклик та допит свідків, які слідчим не були розглянуті, в матеріалах кримінального провадження немає і таких доказів ОСОБА_5 у ході розгляду скарги не надано. Не додано апелянтом таких доказів і до апеляційної скарги та, відповідно, в ході апеляційного розгляду таких також не встановлено.
Погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував і дав належну оцінку тому факту, що ОСОБА_5 до завершення розгляду скарги не надала відомостей про стверджуваних нею очевидців події, що унеможливило перевірити питання виклику та допиту свідків слідчим.
Разом із тим, слідчим суддею дано належну оцінку поясненням слідчого ОСОБА_6 про те, що ним проводилося опитування заявниці та конкретних свідків, на яких вона вказувала, а будь-яких окремих клопотань про встановлених ОСОБА_5 інших очевидців події, за виключенням тих, що є в матеріалах кримінального провадження йому не надавалось. Вказані пояснення слідчого повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.
Також слідчим суддею дано належну оцінці й поясненням представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_11 , про те, що ним вивчалися матеріали даного кримінального провадження та перевірялось наявність інформації про інших осіб, які могли бути очевидцями вказаної події, однак, ним не подавалось жодних окремих клопотань про допит будь-яких свідків, про яких стверджує потерпіла і, при цьому, остання до цього часу конкретно не вказала які саме очевидці були присутні під час події та не були допитані слідчим.
Тому, апеляційний суд вважає, що пояснення слідчого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_11 повністю спростовують пояснення ОСОБА_5 про те, що під час досудового розслідування вона заявляла слідчому письмові клопотання із зазначенням конкретних фізичних осіб, які були очевидцями події та могли дати свідчення у справі, що також спростовується і матеріалами кримінального провадження, оскільки такі клопотання в них відсутні.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував подані скаржником докази, - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані й такі, що будь-яким чином не спростовують висновків слідчого судді.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів також враховує, що апелянт не посилається на те, які саме докази не були враховані слідчим суддею при винесенні ухвали.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги колегія суддів враховує й те, що в ній не вказується на те у чому саме полягає неповнота досудового розслідування, невідповідність викладених у постанові слідчого висновків фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Апелянт також не вказує на наявність даних, які би давали підстави сумніватись у об`єктивності та неупередженості слідчого при проведенні слідчих та процесуальних дій та прокурора при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні.
Тому, колегія суддів висновок слідчого судді про те, що постанова слідчого відповідає вимогам ст. 284 КПК України вважає також обґрунтованим.
На будь-які інші підстави для скасування судового рішення, постановленого за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що як постанова слідчого від 04.03.2015 про закриття кримінального провадження № 0000603 за ч. 1 ст. 125 КК України, так і ухвала слідчого судді про залишення поданої ОСОБА_5 скарги без задоволення, винесені з дотриманням вимог КПК України, тому скасуванню не підлягають.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення із призначенням нового судового розгляду скарги у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні ухвали слідчим суддею дотримані вимоги чинного КПК України, будь-які істотні порушення норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи й те, що ОСОБА_5 до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів у підтвердження наведених нею доводів і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 24.12.2019.

Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування постанови старшого слідчого Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 від 04.03.2015 про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 0000603 відомості про кримінальне правопорушення в якому за ч. 1 ст. 125 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом нанесення ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: