ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1033/20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 638/5089/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представника
власника майна - адвоката ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001428 від 20.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року задоволено клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001428 від 20.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч. 5 ст. 185 КК України.
Накладено арешт на вилучені 10.04.2020 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та речі: металевий пристрій для відстрілу гумових патронів «Форт 12», з маркуванням РМ НОМЕР_1 , в шкіряній кобурі чорного кольору, та дозвіл на № НОМЕР_2 на зберігання на ім`я ОСОБА_7 , поміщено в експертний полімерний пакет з номером 3215125; чотири пари чоловічого взуття поміщено в полімерний експертний пакет з номером 7221494; мобільний телефон НТС PG 7610 IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон НТС DESIRE 600 IMEI (1) НОМЕР_4 , IMEI (2) НОМЕР_5 ; мобільний телефон Iphone 6 spise grea; три порожні коробки з під мобільних телефонів моделі Iphone; карта «Ощад банк» з номером НОМЕР_6 ; стартовий пакет «Київстар» без сім карти з номером НОМЕР_7 ; стартовий пакет єдина сеть «UA» з номером НОМЕР_8 ; картридер з картою пам`яті на 16 гб; карта пам`яті на 64 гб.; стартовий пакет «водафон» з номером карти НОМЕР_9 ; карта пам`яті на 2 гб.; флеш карта на 32 гб., сріблястого кольору; пакет від сім карти «Інтернет телеком» з номером НОМЕР_10 все вище викладене поміщено в експертний полімерний пакет з номером 1597765; гаманець чорного кольору в якому знаходяться картка «Монобанка» з номером НОМЕР_11 , та грошові кошти купюри номіналом по 5 гривень - 24 шт., купюри номіналом по 10 гривень - 6 шт., купюра номіналом 2 гривні - 1 шт., купюра номіналом 1 гривня - 1 шт.; купюра номіналом 1 долар США - 1 шт.; купюра номіналом 5 долар США - 1 шт., все вище викладене поміщено в експертний полімерний пакет з номером 3215123; гаманець темно синього кольору в якому знаходилась картка «Ощад банка» з номером НОМЕР_12 ; дисконтна карта «Фішка», катка «Метро», картка «Золотий вік», картка «Кінг», картка для виплат «Приват Банк» з номером НОМЕР_13 , грошові кошти купюри номіналом по 10 гривень - 5 шт.; купюри номіналом по 5 гривень - 5 шт.; купюри номіналом по 1 гривня - 13 шт.; купюри номіналом по 20 гривень - 1 шт., купюра номіналом 1 гривня - 1 шт., все вище викладене поміщено в експертний полімерний пакет з номером 3215122; гаманець чорного кольору в якому знаходились грошові кошти купюри номіналом 1 гривня - 42 шт., купюри номіналом по 2 гривень - 9 шт., все вище викладене поміщено в експертний полімерний пакет з номером 3215121; штани чоловічі чорного кольору, кофта чоловіча з капюшоном чорного кольору з «ECKOHNLTO» поміщені в експертний полімерний пакет з номером 7221495; кофта чоловіча в`язана чорного кольору застібається на блискавку на бирці напис «GE& GR», кофта флюсова чоловіча синього кольору застібається на блискавку, все вище викладене поміщено в експертний полімерний пакет з номером 7221496.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовлено та зобов`язано повернути ОСОБА_7 мобільний телефон моделі Iphone 8+ в корпусі червоного кольору, з паувер банком та кабелем, ноутбук моделі «Аcer» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм, який знаходиться у експертному полімерному пакеті з номером 3215120, скопіювавши відповідну інформацію, ювелірні вироби: ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 50 см., каучуковий ланцюжок з вставками з металу жовтого кольору та ладанкою довжиною 50 см., які знаходяться у експертному полімерному пакеті з номером EXP 0210529.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказану ухвалу слідчого судді в повному обсязі та відмовити слідчому у задоволенні клопотання про арешт майна. В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилався на незаконність проведення обшуку за відсутності ухвали слідчого судді та необґрунтованість накладення арешту на майно. Зазначив, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не зазначено, які саме сліди злочину може зберігати на собі вилучене майно. Накладення арешту саме з цієї підстави вважає свідчить про відсутність доказів будь-якої причетності вилученого майна до подій, які розслідуються в даному кримінальному провадженні і взагалі відсутність підстав для арешту. Також посилається на порушення строку звернення з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки обшук проводився 10.04.2020, а тому, клопотання повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, проте воно подане лише 17.04.2020. Тому вважає рішення слідчого судді невмотивованим і просить його скасувати.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянтів, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його представника, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим відділом СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001428 від 20.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч. 5 ст. 185 КК України.
10.04.2020 слідчий поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням арешт майна, в якому просив накласти арешт на вилучене в ході обшуку, 10.04.2020 р., майно з метою забезпечення запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів, враховуючи існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що воно є предметом кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом. Необхідність накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, слідчий обґрунтовує тим, що 10.04.2020, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи єдиний сумісний злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, з метою подальшого таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, та попередньо розподіливши між собою ролі вчинення злочину, разом з ОСОБА_7 , прибули до банкомату ПАТ «Приватбанк», розташованого в магазині «Дігма», за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 76-Б.

Реалізуючи свій єдиний сумісний злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, з метою подальшого таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, розуміючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вказані особи здійснили підрив банкомату ПАТ «Приватбанк», розташованого за вказаною адресою, умисно пошкодивши його, шляхом вибуху. Крім того, 10.04.2020, приблизно о 04 год. 20 хв., ОСОБА_10 , маючи єдиний сумісний злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, з метою подальшого таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, та попередньо розподіливши між собою ролі вчинення злочину, разом із ОСОБА_7 , прибули до банкомату ПАТ «Приватбанк», розташованого в магазині «Дігма», за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, 76-Б. Реалізуючи свій єдиний сумісний злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, з метою подальшого таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, розуміючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вказані особи здійснили підрив банкомату ПАТ «Приватбанк», розташованого за вказаною адресою, умисно пошкодивши його та отримавши, таким чином, доступ до грошових коштів, які в ньому зберігалися. Після чого, продовжуючи реалізацію свого єдиного сумісного злочинного умислу, таємно викрали з пошкодженого банкомату грошові кошти у сумі 1176200 грн., що станом на 10.04.2020 є особливо великим розміром. Заволодівши вказаними грошовими коштами, з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши ПАТ «Приватбанк» майнову шкоду у сумі 1176200 грн., тобто в особливо великих розмірах.

10.04.2020 в період часу з 19 годин 55 хвилин по 22 годин 00 хвилин було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі того, що у вищевказаній квартирі, можуть знаходитися предмети, знаряддя речи, зброя, за допомогою яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення, в ході якого було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив накласти арешт на вказане в клопотанні майно, оскільки вилучене майно містить інформацію про спосіб та обставини вчинення злочинної діяльності, у зв`язку з чим має значення для встановлення істини у справі.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року вказане клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на майно, вказане в ухвалі слідчого судді на а.с. 60. Приймаючи рішення про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку, суд першої інстанції мотивував таку необхідність саме тим, що слідчим було доведено, що вищевказане майно, вилучене в ході обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, є підстави вважати, що це майно є предметом скоєння даного злочину, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В частині арешту майна на мобільний телефон моделі Iphone 8+ в корпусі червоного кольору, з паувер банком, кабелем, ноутбук моделі «Аcer» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм, який знаходиться у експертному полімерному пакеті з номером 3215120, ювелірні вироби: ланцюжок з металу жовтого кольору довжиною 50 см., каучуковий ланцюжок з вставками з металу жовтого кольору, та ладанкою довжиною 50 см., які знаходяться у експертному полімерному пакеті з номером EXP 0210529, слідчий суддя вважав недоведеним клопотання, про що вказав в ухвалі, зобов`язавши вказані предмети повернути ОСОБА_7 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене, під час обушку майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, існує ризик того, що у разі не накладення арешту можливо відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд дійшов вірного висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одних із яких є накладення арешту на майно.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність правових підстав, для арешту майна не ґрунтуються на матеріалах справи. Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Вилучене майно перевіряється на теперішній час слідчим шляхом. Воно має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій та має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування. З метою забезпечення його збереження для встановлення інших причетних осіб та обставин кримінального правопорушення слідчий суддя правомірно та обгрунтовано застосував такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Арешт майна, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від дій останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи захисника щодо порушень під час обшуку не свідчать про необґрунтованість рішення слідчого судді. Доводи щодо пропуску слідчим строку на звернення з клопотанням про арешт майна не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки ця підстава не зазначена законодавцем у ч. 1 ст. 173 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна.

Доводи захисника щодо порушення балансу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки при визначенні остаточної кваліфікації дій, яка буде здійснюватися в межах строків досудового розслідування, передбаченого чинним КПК України, сторона захисту не позбавлена процесуальної можливості заявляти клопотання про повернення майна або доказів, які не охоплюються остаточним обвинуваченням.

Відповідно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого.

За таких обставин ухвалу слідчого судді слід вважати такою, що відповідає вимогам ч.1 ст.173 КПК України і підстав для її скасування з мотивів вказаних в апеляційній скарзі апелянта, на думку колегії суддів, немає.

Керуючись ст.ст. 98,170, 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді