Провадження №11-кп/801/762/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0008558, відомості про яке внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань 25.10.2016, за ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_10 щодо продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб та продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб з 12.05.2020 по 10.07.2020 включно.
Не погодившись з судовим рішення, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою її підзахисного, а клопотання її підзахисного про зміну запобіжного заходу на більш м`який задовольнити.
Захисник вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи та перевірки їх доказами. Вказує, що кримінальне провадження в суді перебуває значний проміжок часу, обвинувачений не має можливості знищити речові докази, оскільки не має до них доступу, а саме по собі обвинувачення не може слугувати достатньою підставою для продовження утримання особи під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної вимоги, перевіривши матеріали контрольного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Як слідує з матеріалів провадження, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0008558, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .
За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження прокурором було заявлено клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку тримання під вартою, а стороною захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Розглядаючи питання щодо запобіжного заходу, суд заслухав думку прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, може здійснювати незаконний вплив на свідків, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків. Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Посилання апелянта на відсутність ризиків не спростовують висновків суду та однозначно не можуть бути беззаперечними підставами для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів та з врахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт, може забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020, якою продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 днів залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді