УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому матеріали кримінального провадження № 0005369 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2020р., стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

-якою застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020р. включно.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду клопотання прокурора відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено. Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020р. включно.

Визначено розмір застави в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк до 19.06.2020р. наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого зауважує, що стороною обвинувачення не було обґрунтовано ризик переховування ОСОБА_6 , як і не було наведено відповідних доказів його існування.

Пояснює, що дійсно обвинуваченого було оголошено у розшук, проте він не переховувався від суду, як на те посилається сторона обвинувачення. ОСОБА_6 не змінював місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , та взагалі не покидав м. Одеса, а за адресою місця реєстрації проживання обвинуваченого не було здійснено належного виклику до суду.

Звертає увагу, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, працював у закладі громадського харчування. Проте через введення карантину на території України, обвинувачений був позбавлений заробітку, а тому не спроможний внести заставу в розмірі 70 000грн. Не мають такої можливості і його родичі бабуся, яка є пенсіонеркою та тітка, матеріальний стан якої не дозволяє внести таку суму, інших близьких родичів ОСОБА_6 не має.

На переконання сторони захисту, якщо і існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 , то все ж таки останньому, може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є виключним за своєю суворістю. Вважає, що за доведеності ризиків в повній їх мірі, адекватним та ефективним механізмом у зазначеному провадженні буде саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт з покладенням відповідних обов`язків.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться обвинувальний акт, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005369, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2017р. обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук. 24.04.2020р. обвинуваченого ОСОБА_6 було доставлено до суду.

Прокурором 24 квітня 2020 року було подано клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор мотивує свої клопотання наявністю ризиків переховування від суду та вчинення інших правопорушень, а вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють утримання його під вартою.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва клопотання прокурора відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволено. Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020р. включно. Визначено розмір застави в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк до 19.06.2020р. наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції, прийшов до висновку, що досліджені в судовому засіданні обставини вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0005369, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020р. включно. Визначено розмір застави в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, у разі внесення якої покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк до 19.06.2020р. наступні обов`язки: прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час, нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_6 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у скороченому порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції відносно того, що існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування ОСОБА_6 від суду, з огляду на те, що на виклики суду обвинувачений не з`являвся, ризик вчинення інших правопорушень, з огляду на те, що обвинувачений законних де жерл доходів не має та не працює.

Так, як слідує із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, раніше не судимий.

До того ж, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2017р. обвинуваченого ОСОБА_6 оголошено у розшук в зв`язку з ухиленням від явки до суду, та лише 24.04.2020р. обвинуваченого ОСОБА_6 було затримано та доставлено до суду. Вказані обставини спростовують доводи захисника про те, що ОСОБА_6 не переховувався від суду. Посилаючись на те, що судом було неналежно здійснені виклики ОСОБА_6 до суду, захисник не надає доказів на підтвердження своїх доводів.

До того ж на даний час і обвинувачений не надав ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді, доказів наявності у нього міцних соціальних зв`язків та офіційного місця роботи.

Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а інший, більш м`який запобіжний захід зокрема й той, що просить захисник в апеляційній скарзі, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованість підозри, ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винними у вчиненні кримінальних правопорушень, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, про що просить апелянт.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не є визначальними обставинами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України суд першої інстанції обґрунтовано визначив обвинуваченому ОСОБА_6 заставу в сумі 70 000грн, з чим також погоджується апеляційний суд.

При цьому, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, апеляційний суд переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування та суд, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі що не перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 70 000 гривень.

До того ж, на думку апеляційного суду, саме такий розмір застави є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, а тому забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених п. п. 1 - 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, які на підозрюваного необхідно покласти у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 7, 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2020р., якою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.06.2020р. включно залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: