УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2020 Справа №607/1927/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000086 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 протягом 2019-2020 років систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , що призводило до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, проживаючи за спільною вказаною адресою, будучи пов`язаними спільним побутом, маючи взаємні права та обов`язки, перебуваючи у сімейних відносинах. Згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме, 11.06.2019 року о 20.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_4 . Крім того, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме, 30.08.2019 року о 19.38 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_4 . Крім того, згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме, 26.09.2019 року о 19.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_4 . Крім того, 05.01.2020 року о 10.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, де спільно проживає разом із потерпілою ОСОБА_4 , на ґрунті стійких особистих неприязних відносин із останньою, в ході словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння психологічного страждання, повторно вчинив психологічне насильство над своєю матір`ю, усвідомлюючи злочинний характер своїх протиправних дій, висловлюючись в бік останньої нецензурною лексикою, залякуючи та принижуючи гідність потерпілої, спричиняючи їй психологічні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, пояснив суду, що протягом 2019-2020 років систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , що призводило до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, проживаючи за спільною вказаною адресою, будучи пов`язаними спільним побутом, маючи взаємні права та обов`язки, перебуваючи у сімейних відносинах.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що протягом 2019-2020 років її син ОСОБА_5 , систематично вчиняв психологічне насильство щодо неї, що призводило до психологічних страждань та погіршення її якості життя, проживаючи за спільною вказаною адресою, будучи пов`язаними спільним побутом, маючи взаємні права та обов`язки, перебуваючи у сімейних відносинах. Крім того, просить суд, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відшкодував їй спричиненні збитки, а також те, що він примирився з нею закрити дане кримінальне провадження, на підставі ст.46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, суд прийшов до висновку, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю за примиренням винного з потерпілою, виходячи з наступного.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності і є не судимим, примирився з потерпілою, про що у судовому засіданні подано відповідні заяви.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин вчинений обвинуваченим класифікується, як злочин невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинуваченим добровільно відшкодовано потерпілій завдану моральну шкоду, і потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

За таких обставин, суд, прийшов до висновку, що ОСОБА_5 , слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, передбачений ст.126-1 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження про його обвинувачення підлягає закриттю, з підстав передбачених ст.46 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.284 КПК України, ст.ст.12,46 КК України, Суд,-

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження №0000086 про обвинувачення ОСОБА_5 закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1