Справа № 548/616/20
Провадження №1-кс/548/248/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2020 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол Полтавської області клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000169 від 18.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 241 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ( далі по тексту слідчий) звернувся 21.04.2020 року до слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області з вищевказаним клопотанням.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 18.04.2020 року близько 11 години надійшло повідомлення про те, що на сміттєзвалищі за межами с. Штомпелівка Хорольського району виявлено осіб, які зливають відходи із свинокомплексу, в наслідок чого забруднюється повітря та грунт.

Вказані обставини слугували підставою для внесення 18.04.2020 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 241 ч.1 КК України, -

Як вказує слідчий, відповідно до протоколу огляду від 18.04.2020 року автомобіль ГАЗ 531 д.н.з. НОМЕР_1 вилучено і поміщено за адресою с. Штомпелівка, вулиця Тиха, 9 Хорольського району Полтавської області.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що вищевказаний транспортний засіб є тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт, він може в подальшому бути використані органом досудового розслідування для доведення причетності його власників до злочину, передбаченого ст.. 241 ч.1 КК України, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль, з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та його використання

Слідчий ОСОБА_3 в судове засіданні не з`явилася, подала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, клопотання просила задовольнити.

Особа, у якої було вилучено транспортний засіб ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна просив відмовити, так як майно вилучено незаконно.

Детально вивчивши та дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується внесене до слідчого судді клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5ст. 3 КПК України).

Згідност.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004тавід 11.10.2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положеньст.9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з цим, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).

Відповідно дост.92 КПК України, обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Статтею 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребовування від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій документів, відомостей, висновків експертів, висновки ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено слідчим суддею з кримінального провадження №0000169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 241 ч.1 КК України, до ЄРДР 18.04.2020 року внесено відомості про те, що 18.04.2020 року близько 11 години на сміттєзвалищі в с. Штомпелівка Хорольськогорайону зливаються відходи із свинокомплексу, в наслідок чого забруднюється повітря та грунт.

З протоколів огляду від 18.04.2020 року на території сміттєзвалища в с. Штомпелівка Хорольського району виявлено вантажний автомобіль ГАЗ 53, днз НОМЕР_1 разом з порожньою бочкою сірого кольору, який вилучено та поміщено на зберігання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 18.04.2020 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного або інших визначених цієї статтею осіб, і перебувають у нього або інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню (ч.4 ст.170 КПК України). Особливості застосування положень КПК України щодо арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження викладені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні відповідної судової практики від 07.02.2014 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 цієї статті законодавцем визнано ті питання, які повинен враховувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує і загальні положення ч.3 ст.132 КПК України про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч.3 ст.132 КПК України). Також, згідно ч.5 цієї статті, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. При цьому, обов`язок доказування обставин, які визначені в ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК).

Слідчий суддя вважає за необхідне акцентувати увагу органів досудового слідства, що ч. 1 ст. 241 КК України передбачає відповідальність за забруднення або іншу зміну природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля,-

При цьому основний безпосередній об`єкт злочину - порядок охорони атмосферного повітря, встановлений з метою збереження, поліпшення та відтворення його стану, раціонального використання для виробничих потреб, відвернення і зменшення шкідливого впливу на атмосферне повітря, а також право людини на сприятливе довкілля. Його додатковим факультативним об`єктом можуть бути життя та здоров`я особи чи інші наслідки.

Предметом злочину є атмосферне повітря - природна суміш газів (кисень, азот, аргон, вуглекислий газ, неон тощо), яка знаходиться у відкритому просторі над територією України. Забруднення повітря у межах закритих виробничих приміщень за наявності до цього підстав повинне кваліфікуватись за ст. 271 як порушення вимог законодавства про охорону праці.

Об`єктивна сторона полягає у; 1) забрудненні або 2) іншій зміні природних властивостей атмосферного повітря шляхом насичення його зазначеними у ч. 1 ст. 241 речовинами і матеріалами, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей або для довкілля.

Порушення правил викиду в атмосферу різних забруднюючих речовин і матеріалів може відбуватись шляхом: 1) вчинення діянь, які прямо заборонені природоохоронним законодавством (наприклад, експлуатація очисних установок без фільтрів або з Їх несвоєчасною заміною, невикористання контрольної апаратури); 2) недотримання підстав, порядку, обсягу, інтенсивності та інших умов викиду забруднюючих речовин і матеріалів (перевищення нормативів гранично допустимих рівнів шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів на атмосферне повітря; викиди забруднюючих речовин без дозволу спеціально уповноважених державних органів;

залпове скидання чи випуск забруднюючих речовин замість регулярного, без використання розсіюючих пристроїв тощо).

У цьому складі злочину терміни "забруднення" та "інша зміна природних властивостей" одночасно позначають і діяння, і суспільне небезпечні наслідки.

Забруднення - це надходження в атмосферне повітря або утворення у ньому шкідливих (забруднюючих) речовин у концентраціях, які перевищують встановлені державою екологічні нормативи. Інша зміна природних властивостей - це негативне відхилення від оптимального стану атмосферного повітря Б частині його фізичних, хімічних та

біологічних властивостей, що негативним чином впливає на здоров`я людини і довкілля. Отруєння повітря є формою екоциду (ст. 441).

Злочин є закінченим з моменту, коли внаслідок забруднення або іншої зміни природних властивостей атмосферного повітря створено небезпеку для життя, здоров`я людей або для довкілля.

Таким чином зливання фекалій у невідведеному для цього місці не може бути підставою для кваліфікації дій особи, яка це зробила за ст.. 241 ч.1 КК України.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів та доказів, що надані до клопотання слідчого про арешт майна аналізу, суті та змісту положень статей 132,167,170,171,173 КПК України та суті та змісту такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з урахуванням наявних в розпорядження слідчого даних, в частині визнання транспортного засобу як доказу в рамках розслідування кримінального провадження за ст.. 241 ч.1 КК України ( в контексті лише цього кримінального провадження), слідчий суддя, в межах розгляду конкретного клопотання слідчого приходить до висновку, що в даний час, в сукупності досліджених матеріалів клопотання, слідчим не зазначено і не доведено поза розумним сумнівом необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та те, що вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна), при встановлених обставинах в межах розгляду даного клопотання, забезпечить його дієвість та досягнення відповідних завдань, а також не доведено і ризиків, що передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, а також того, що вилучені в ході огляду місця пригоди транспортний засіб містить на собі такі сліди кримінального правопорушення, які стосуються саме ознак складу злочину, передбаченого ст. 241 ч.1 КК України, враховуючи ще й те, що як в протоколі огляду місця пригоди не вказано про наявність таких слідів.

Крім цього, з огляду на те, що вищевказані речі уповноваженим слідчим визнано речовими доказами, в даний час у органу досудового розслідування не має будь-яких перешкод вжити заходи щодо додаткового їх детального огляду та фотографування в порядку ст.237 КПК України, в ході якого зафіксувати і детально описати ті ознаки, які слідчий вважатиме такими, що стосуються саме ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 241 ч.1 КК України.

Отже, з урахуванням вище встановлених обставин та обґрунтувань, в задоволенні клопотання слідчого належить відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 84, 91, 92, 94, 131, 132, 167, 170, 171, 172-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000169 від 18.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 241 ч. 1 КК України - відмовити.

Копію ухвали слідчого судді направити слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1