н/п 1-кс/953/3350/20
"27" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
23.04.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту
- на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 40 000 гривень купюрами номіналом по 1000 грн. у кількості 14 шт.: АА 8112884, АГ 2994075, АВ 6915525, АГ 2376813, АВ 6883165, АГ 6755445, АВ 3171198, АБ 5790270, АГ 8919657, АВ 6883142, АВ 6883145, АВ 6883146, АВ 6883149, АГ 1803500, купюрами номіналом 500 грн. у кількості 42 шт.: ХГ 6901115, ХГ 6901112, ХЗ 5940009, СЗ 1006794, ХИ 0796257, АЄ 5854519, ЦБ 0083688, ХБ 5895878, ЦБ 0172113, ХЖ 8765852, ХИ 1683171, ЦА 4032077, ЦБ 0245620, ЦА 8242009, ЦА 5951774, ХБ 0879228, АИ 4696890, ЦБ 7055312, АЄ 4664462, АЄ 4664463, ЦБ 7055309, АЕ 9720371, ХВ 3872184, ХЖ 3518542, ХБ 5180376, ХГ 6186790, ХД 0329812, ЦА 4723901, ЛИ 1133233, ФЗ 1773418, ЛЗ 8624072, ВГ 7169685, ФЖ 7039456, ФЖ 9745064, ФГ 7101615, СГ 8633198, ФГ 5160270, СД 9731511, СЗ 1257660, ЛИ 5542987, ГК 6797875, МБ 7814797, купюрами номіналом 200 грн. у кількості 25 шт.: СИ 4114524, СИ 0373463, ХЕ 8237612, ЦА 2187317, ТЖ 2136503, КИ 7064855, УГ 5738357, УИ 0596245, СЕ 6223104, ХЖ 0634279, ЦА 7892183, СК 6128615, ТД 1410810, УБ 7196260, УА 4106862, СЕ 3430315, УИ 5945318, ХД 7221954,ЄЧ 1950020, ХЄ 1151140, ЗЗ 6778971, СЛ 3292871, УВ 6315813, УЄ 6830989, ТЗ 5208188, а також грошові кошти в сумі 1550 доларів США: купюрами номіналом 100 доларів США у кількості 15 шт.: LG 62474953 B, LB 40686703 M, MB 39971220 B, LB 16884148 J, BB 25539238 B, FE 29659874 A, AK 07950579 B, HK 22214084 B, HB 15740982 M, KB 77139174 C, KL 34937773 D, HB 08529132 L, HD 82370286 A, KB 94363973 L, KB 54943424 D, купюрою номіналом 20 доларів США у кількості 1 шт.: NF 51367124 A0, купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт.: ME 45513068 B, IF 88167274 A, IF 88167273 A;
- на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ;
- на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 .
Так, у ході досудового розслідування встановлено, що начальник Управління соціального захисту населення Харківської РДА ОСОБА_18 , діючи за попередньою змовою із іншими працівниками вказаного управління, з метою заволодіння бюджетними коштами, працевлаштували в Управління соціального захисту населення Харківської РДА ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_20 та ОСОБА_7 та інших осіб, які фактично в вищезазначеному управлінні не працювали та не працюють, однак, яким виплачується заробітна плата, що нараховується на карткові рахунки ПАТ КБ «ПриватБанк». В подальшому ОСОБА_18 , використовуючи банківські картки ПАТ КБ «ПриватБанк» оформлені на ОСОБА_5 та ОСОБА_20 , через банкомати знімає грошові кошти, які звертає на свою користь, грошові кошти з банківської картки ОСОБА_7 перераховуються через систему інтернет-банкінгу «Приват 24» на рахунок доньки ОСОБА_18 ОСОБА_21 , грошові кошти, отриманні на картку ОСОБА_10 , остання знімає через банкомати м. Харкова та звертає на свою користь.
01.04.2020, на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, проведені обшуки за місцем розташування Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації за адресою: м.Харків, пр-т Юрія Гагаріна, 157-А, за місцем мешкання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході яких вилучено вище вказане майно.
23.04.2020 оглянуті грошові кошти, вилучені під час обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 .
Прокурор зазначає, що вилучені під час вищезазначених обшуків речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки банківські картки, документи, копії документів, чорнові записи, системний комп`ютерний блок, містять інформацію щодо працевлаштування, нарахування та виплату заробітної плати та інших платежів особам, які фактично в Управлінні соціального захисту населення Харківської РДА не працювали та не працюють, та необхідні для проведення судових експертиз. Вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_18 грошові кошти, достатньо підстав вважати, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурор, посилаючись на вимоги п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила про його задоволення.
Представник власника майна ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його недоведеним та необґрунтованим, посилаючись на те, що ОСОБА_18 власнику вилучених грошових коштів, не повідомлено про підозру у вказаному кримінальному провадженні, її не допитували в якості свідка, а при проведенні обшуку, який було проведено з порушенням норм КПК України, вилучені грошові кошти слідчим не були ідентифіковані та в присутності ОСОБА_18 не були опечатані. Крім того, зазначив, що ухвала слідчого судді про надання про проведення обшуку не містила дозволу на вилучення грошових коштів. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що вилучені у ОСОБА_18 грошові кошти отримані нею у ході незаконної діяльності. Просив відмовити в задоволенні клопотання. В обґрунтування своїх доводів надав в судовому засіданні оригінали довідки з місця роботи та копію декларації про доходи ОСОБА_18 .
Слідчий суддя, вислухавши доводи прокурора, представника власника майна, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
01.04.2020, на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, проведені обшуки за місцем розташування Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації за адресою: м.Харків, пр-т Юрія Гагаріна, 157-А, за місцем мешкання ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході яких вилучено майно, яке зазначене в прохальній частині клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2020 вищевказане клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_3 повернуто прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
Копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2020 про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором 21.04.2020.
23.04.2020 р. клопотання про арешт майна надійшло до суду.
Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
Тобто клопотання подане у відповідності до вимог глави 7 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.191 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 01.04.2020 р. обшуків, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно, а саме на: системний комп`ютерний блок, документацію, банківські картки.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Щодо накладення арешту на грошові кошти, то слідчий суддя у задоволенні клопотання в цій частині відмовляє.
Так, в обґрунтування клопотання про арешт майна на вилучені у ОСОБА_18 грошові кошти прокурор зазначає, що остання є єдиним власником та мешканцем квартири за адресою, де проводився обшук, а тому вважає, що грошові кошти отримані нею у ході незаконної діяльності.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна мають бути додані документи або інші матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Але прокурором в порушенням зазначеної норми КПК України, не надано доказів в обґрунтування клопотання.
В судовому засіданні сторона захисту стверджувала про отримання вилучених у ОСОБА_18 грошових коштів законним шляхом, про що було надано оригінали довідок про доходи ОСОБА_18 за 2018-2019 р., та щорічну декларацію про її доходи, із змісту яких випливає про отримання останньої доходів протягом певного періоду.
Так, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє часткового клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :
Задовольнити частково клопотання прокурора про арешт майна.
- на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 ;
- на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку 01.04.2020 за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 а саме на: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 .
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Ухвала в частині повернення майна підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1