Справа № 527/611/20
провадження № 1-кс/527/261/20
УХВАЛА
іменем України
13 квітня 2020 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000219, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2020 року у провадження слідчого судді ОСОБА_1 передано клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000219, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначила, що 05.04.2020 близько 11:30 год. в м. Глобине по вул. Центральна, поблизу магазину «Маркетопт», невідома особа шляхом вільного доступу, таємно викрала велосипед марки «Либідь» зеленого кольору, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

09.04.2020 проведено огляд велосипеда марки «Либідь», який було добровільно видано ОСОБА_6 , 1982 р.н, який останній викрав 05.04.2020 поблизу магазину «Маркетопт» за адресою: вул. Центральна 226, м.Глобине Полтавської області.

Під час огляду було встановлено, що велосипед марки «Либідь» зеленого кольору, рама по типу жіноча, передній щиток білого кольору, над якому знаходиться металева закрутка сріблястого кольору, задній щиток пофарбований чорною фарбою, багажник відсутній. На кермі маються дві гумові ручки чорного кольору, сідло велосипеда вкрите тканиною, зовні схожою на зимову шапку. Велосипед без видимих пошкоджень, у справному стані, бувший у використанні більше 10 років.

Після огляду вищевкзазаний велосипед вилучений до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, відчуження, слідчий просила накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 09.04.2020, а саме: велосипед марки «Либідь», зеленого кольору, рама по типу жіноча, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам без залишення речового доказу на території Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

У судове засідання слідча Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримувала.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучений під час огляду 09 квітня 2020 року велосипед марки «Либідь», зеленого кольору, який належить ОСОБА_5 , відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України.
Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000219, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 09 квітня 2020 року, а саме: велосипед марки «Либідь», зеленого кольору, рама по типу жіноча, який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження власнику, володільцю, чи іншим особам без залишення речового доказу на території Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1