Справа № 165/219/20
Провадження № 1-кп/165/185/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000002 від 01 січня 2020 року за ч.1 ст.296 КК України, про затвердження угоди про визнання винуватості від 21 січня 2020 року укладеної між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта базова середня, не одружений, не працює, інвалідом І-ІІ групи не являється, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд,

встановив:

31 грудня 2019 року, приблизно о 22 год. у м. Нововолинську, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на автомобільній парковці, що розташована поблизу будинку №4 у мікрорайоні Шахтарському, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи існуючі у суспільстві загальновизнані правила поведінки і моральності, безпричинно та з особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до чужого майна та порушенні спокою громадян, пошкодив автомобілі, а саме безпричинно наносячи удари руками та ногами, пошкодив автомобіль марки "Pegeot Partner", 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , розбивши в автомобілі дзеркало заднього виду вартістю 1000 грн.
Продовжуючи свої хуліганські дії, направлені на умисне пошкодження чужого майна ОСОБА_4 в тому ж місці та в цей же час, підійшов до іншого автомобіля та наносячи руками та ногами умисно пошкодив автомобіль марки "Ford Focus", 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , розбивши у автомобілі передню ліву фару, вартістю 2800 грн. та деформував кришку капота з пошкодження лакофарбового покриття на капоті, вартість відновлювальних кузовних робіт автомобіля становить 1200 грн., всього на суму 4000 грн.
А також, діючи умисно, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, ОСОБА_4 , в тому ж місці та в цей же час, підійшов до автомобіля марки "ВАЗ 21093", 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , належний ОСОБА_8 , наносячи удари кулаками та ногами, розбив в автомобілі: ліве та праве дзеркала заднього виду, вартістю по 300 грн. за одне дзеркало, на загальну суму 600 грн.; оригінальну праву фару у комплекті з накладками, вартістю 1150 грн.; пластмасовий дефлектор капота "Voron Glass", вартістю 250 грн., всього на суму 2000 грн., після чого був затриманий сторонніми громадянами на місці вчинення злочину.
Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та беззастережно.
Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.
Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дев`ять тисяч триста п`ятдесят гривень.
Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між обвинуваченим та прокурором, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 надали прокурору письмову згоду на укладення ним угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 (а.с.33-35).
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до злочину невеликої тяжкості. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає санкції ч.1 ст.296 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
У даному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.
Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 21 січня 2020 року у кримінальному провадженні №0000002 від 01 січня 2020 року, укладену між прокурором Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дев`ять тисяч триста п`ятдесят гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1