Справа №489/1246/20
Провадження №1-м/489/1/20
УХВАЛА
іменем України

14 травня 2020 року м.Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, останнє відоме місце проживання на території України: АДРЕСА_1 ,

встановив:

18 грудня 2019 року наказом №4054/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 01.10.2018 року громадянина України ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 30 ч.5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, з призначенням йому покарання у вигляді 9 років 3 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії суворого режиму. Строк відбування покарання обчислювати з 01.10.2018 року. Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 17.05.2017 року по дату набрання вироку законної сили із розрахунку один день тримання під вартою за один день відбування покарання у виправній колонії суворого режиму. Апеляційною ухвалою суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 21.03.2019 вищевказаний вирок залишено без змін.
За вироком суду дії ОСОБА_4 кваліфіковані як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений групою осіб за попередньою змовою, в особливо великому розмірі, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від них.
Вказані дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, є злочином згідно із законодавством України.
Кримінальна відповідальність за вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачена ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, а саме замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.
Засудженому ОСОБА_4 за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України за вчинення замаху на злочин слід визначити покарання з врахуванням положень ч.3 ст. 68 КК України, згідно з якими за вчинення замаху на злочин строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини статті Особливої частини цього Кодексу. Санкція ч.3 ст.307 КК України передбачає один вид основного покарання - позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. Тому ОСОБА_4 за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України не може бути визначено основне покарання більше 8 років позбавлення волі. За вказаним кримінальним законом ОСОБА_4 слід визначити основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років, що є меншим, ніж призначене за даний злочин вироком суду іноземної держави, однак є максимальним строком позбавлення волі, який передбачено кримінальним законом України. Зазначене відповідає положенням п.1 ч.4 ст. 610 КПК України.
Враховуючи, що відповідно до положень п. d ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, замінюючи вирок компетентний орган не повинен посилювати кримінальне покарання засудженій особі, слід застосувати положення ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та призначити ОСОБА_4 покарання без застосування передбаченого ч.3 ст.307 КК України обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, з огляду на те, що судом іноземної держави додаткове покарання у вигляді конфіскації майна ч.5 ст. 228.1 КК РФ взагалі не передбачено.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід обчислювати з 01 жовтня 2018 року - відповідно до дати, яка встановлена вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югри від 01.10.2018 року.
Також відповідно до положень п. «с» ч.1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі. Тому ОСОБА_4 необхідно зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою в період з 17.05.2017 року по 21.03.2019 року.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, законодавством України не передбачено.
Керуючись ст. 610 КПК України, ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, суд

постановив:

Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Вирок Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югра від 01.10.2018 року відносно ОСОБА_4 привести у відповідність із законодавством України.
Визначити, що ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, за якою ОСОБА_4 засуджено вироком Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югра від 01.10.2018 року, відповідають ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України.
Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Сургутського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу-Югра від 01.10.2018 року визначити покарання за ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України із застосуванням ч.3 ст.68, ст.69 КК України 8(вісім) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 01 жовтня 2018 року.
Зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою в період з 17.05.2017 року по 21.03.2019 року із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення.

Суддя