Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1823/19
Провадження № 1-кп/541/38/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 6.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617 по обвинуваченню у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноводськ, Туркменської СССР, громадянин Російської Федерації, із базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2018 за вчинення злочинів ч.1 ст. 185 КК України ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу розміром 1445 грн., який сплачений,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2019 близько 17.00 год. ОСОБА_6 прибув до замовника сантехнічних робіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 . Маючи намір та бажання, направлені на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом зловживанням довірою, при цьому переслідуючи ціль незаконного збагачення, маючи корисливий мотив та мету наживи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, повторно, під приводом придбання матеріалів, необхідних для ремонту сантехнічного вузла, реалізовуючи свої злочинні наміри, повідомив ОСОБА_4 завідомо неправдиві відомості про те, що хоче за отримані від нього грошові кошти придбати необхідні для ремонту матеріали, та скориставшись довірливими відносинами, переконав ОСОБА_4 в тому, що після розмови від придбає необхідні матеріали та вже 02.08.2019 виконає ремонтні роботи.

Після чого ОСОБА_4 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_6 , із помилкових переконань в правильності та добросовісності дій останнього, поблизу квартири за місцем свого проживання передав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 500 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 завідомо не маючи наміру виконувати взяті на себе обов`язки щодо придбання матеріалів та виконання ремонтних робіт сантехнічного вузла, та достовірно знаючи, що не поверне грошові кошти в сумі 500 гривень, а оберне їх на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та в подальшому грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 500 гривень.

31 січня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого по ч. 2 ст. 190 КК України, беззастережне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено розмір шкоди, яка на момент підписання угоди відшкодована, узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення потерпілого з підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані по ч.2 ст.190 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного злочину визнає повністю та беззастережно. Встановлено, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.373, ст.374 та ст.475 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 31 січня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1