Справа № 466/3348/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №0001287 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, неодруженого, з освітою середньою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого- останній раз 21.03.2017 р. Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15,ч.1 ст.185,ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 11 місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 р. умовно-достроково звільнений від відбування , проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 ,

-за ч.2 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 07.04.2020 р. біля 14-15 год., перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «ЕВА» ТзОВ «РУШ», що на вул.Липинського,60 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись,що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, з прилавку магазину таємно викрав одну упаковку туалетної води торгової марки «ММ Жанна Артес Джо Соренто Магнетік Павер Неві Блу» вартістю 599,00 грн. , чим спричинив збитки ТзОВ «РУШ» на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений вину свою у учиненні кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що 07.04.2020 р. біля 14 год. зайшов у магазин «ЕВА», що на вул.Липинського 60 у м.Львові, де у нього виник умисел викрасти туалетну воду, оскільки коштів на її придбання не мав. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав одну упаковку туалетної води торгової марки «ММ Жанна Артес Джо Соренто Магнетік Павер Неві Блу» об`ємом 100 мл, яку сховав під куртку, після чого пройшов повз касу та вийшов із магазину ,не розрахувавшись.

У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, розяснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов переконання, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю. Кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України суд вважає вірною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно Кримінального кодексу України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченому є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких воно вчинено, особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, наявність попередніх судимостей, та вважає, що йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21.03.2017 р. ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.15 ч.2,185 ч.2,71 ч.1 КК України на 3 роки 11 місяців позбавлення волі, ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 р. звільнений умовно-достроково на 8 місяців 16 днів, суд призначає остаточне покарання за вчинення кримінальних правопорушень за правилами ч.1,2 ст.71 та ч.4 ст.81 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком до визначеного судом у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1/одного року/ позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.81, ч.1,2 ст.71 КК України приєднати частково невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 21.03.2017 року та остаточно вважати засудженим ОСОБА_5 до 1 /одного/ року 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1