Справа № 761/4270/20
Провадження № 1-кс/761/2962/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 113 06 від 22.09.2015,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 113 06 від 22.09.2015.
На обґрунтування відводу заявник зазначив, що прокурор ОСОБА_4 не виконує вимоги ст. 220 КПК України, навмисно затягує досудове розслідування, яке ведеться мляво, відмічається очевидна тяганина, прокурором не вживаються заходи з активізації слідства, що свідчить про особисту зацікавленість прокурора у цьому кримінальному провадженні
Крім того, під час здійснення особистого прийому прокурор ОСОБА_4 висловив ОСОБА_3 наперед сформовану наперед думку щодо відсутності судової перспективи цього кримінального провадження.
Наведене викликає у заявника обґрунтовані сумніви щодо неупередженості прокурора.
У судовому засіданні заявник підтримав заяву та наполягав на її задоволенні.
Прокурор ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, до суду не прибув, однак зазначена обставина не перешкоджає розгляду заяви.
Слідчий суддя, заслухавши доводи заявника, дослідивши наявні у суду матеріали, дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст.2 КПК завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів.
Слідчий суддя відмічає, що саме на прокурора покладений обов`язок процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
У той же час, як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК прокурор зобов`язаний всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.
Зазначене у своїй сукупності та логічному зв`язку приводить до висновку, що прокурор, зберігаючи об`єктивність, повинен спрямовувати свою діяльність на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, зокрема доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання доказів що викривають або виправдовують підозрюваного.
Крім того, прокурор відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК у необхідних випадках уповноважений особисто проводити слідчі та процесуальні дії в порядку КПК.
Неналежне виконання вказаного обов`язку служить підставою для виникнення сумніву у неупередженості прокурора.
Статтею 77 КПК визначені підстави для відводу прокурору, якими серед інших є особиста заінтересованість прокурора у результатах кримінального провадження або існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.
Обґрунтованими слід вважати такі сумніви, коли безсторонній спостерігач, надаючи оцінку діям певної особи, на підставі фактів дійде висновку, що цією особою надаються переваги одній стороні, на шкоду іншій.
У контексті кримінального провадження упередженістю, на переконання слідчого судді, є висновок процесуального керівника про відсутність події або складу злочину до проведення усіх можливих та необхідних слідчих дій, оперативно-розшукових заходів.
Отже, наявність у особи, яка здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, певної думки щодо майбутніх негативних результатів слідства, його безперспективності, безумовно свідчить про відсутність у цієї особи можливості об`єктивно оцінити зібрані докази, вжити ефективних заходів для відшукання додаткових даних про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Таким чином, не може бути неупередженою особа, яка до прийняття процесуального рішення наперед переконана у відсутності у діянні складу злочину.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що 08.10.2019 під час особистого прийому у приміщенні Київської місцевої прокуратури № 10 прокурор ОСОБА_4 висловив ОСОБА_3 свою думку щодо відсутності складу злочину у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, 24.12.2019 потерпілий звернувся до Київської місцевої прокуратури № 10 з клопотанням про проведення слідчих дій у строк до 01.02.2020. У подальшому, 27.12.2019 зазначене клопотання було задоволене у повному обсязі, що покладало на старшого групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 здійснити зазначені у клопотанні слідчі дії.
Однак, прокурором ОСОБА_4 вказані вимоги не виконані, що підтверджує сформованість у останнього упередженої позиції у цьому провадженні.
На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що сумніви заявника щодо неупередженості прокурора у цьому кримінальному провадженні є обґрунтованими, а тому заява про відвід прокурора підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.77, 80, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Заяву потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.
Відсторонити прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 113 06 від 22.09.2015.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1