ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України по кримінальному провадженню № 0003035,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2019 року відмовлені в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Зобов`язано прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 провести розслідування фактів, заявлених підозрюваним під час судового засідання про можливі протиправні дії з боку працівників поліції при затримання підозрюваного та невідкладно призначити судово-медичне обстеження підозрюваного.
Встановлено дату закінчення дії ухвали до 00 год.01 хв. 22 лютого 2020 року.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував наступним.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що у нього 24 грудня 2019 року приблизно у період часу з 01-30 год. до 04-26 год. біля буд. 18 по вул. Михайла Грушевського у м. Дніпрі працівниками поліції вилучено речовину, яка містилася у двох пакетах та 81 сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», який ОСОБА_6 раніше незаконно придбав з метою збуту.
При розгляді клопотання слідчого виникли сумніви щодо обставин події, кваліфікації дій підозрюваного, розміру вилученої речовини та її властивості, враховуючи пояснення у судовому засіданні підозрюваного про те, що його побили працівники поліції та поклали до його рюкзака значно більшу кількість наркотичної речовини, до того ж іншого походження, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурор не надав достатні докази наявності обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Враховуючи, що прокурором було доведено сукупність підстав про існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з урахуванням того, що підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого майбутнього покарання, якщо буде доведено у судовому засіданні його вина; не одружений, утриманців не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, може мати сховища де знаходиться наркотична речовина, яка ще не вилучена, та може її знищити, та не доведено наявність інших ризиків, з огляду на можливі грубі порушення при затриманні підозрюваного, що підлягає негайній перевірці з боку прокурора, сумніви щодо кваліфікації дій підозрюваного, а також той факт, що після звільнені з місць позбавлення волі 27 грудня 2019 року та по теперішній час підозрюваний не переховується від органу досудового розслідування та суду, що підозрюваного можуть матеріально утримувати родичі, підозрюваний проживатиме разом із сестрою на орендований квартирі, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосовувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Посилається на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину обґрунтовується доказами, отриманими в ході проведення досудового слідства, а саме:
- протоколом огляду від 24 грудня 2019 року, в ході якого ОСОБА_6 добровільно надав для огляду вміст свого рюкзака, в якому було виявлено та вилучено два поліетиленових пакети та 81 сліп-пакет з речовиною рослинного походження за специфічними ознаками схожою на наркотичний засіб «канабіс» та електронні ваги;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 24 грудня 2019 року приблизно о 01:45 годин, він був запрошений працівниками поліції в якості понятого до будинку АДРЕСА_3 , де в його присутності, а також в присутності іншого понятого працівники поліції в ході огляду з рюкзака, який знаходився у ОСОБА_6 вилучили два поліетиленових пакети та 81 сліп-пакет з речовиною рослинного походження за специфічними ознаками схожою на наркотичний засіб «канабіс» та електронні ваги;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, шо 24 грудня 2019 року приблизно о 01:45 годин, він був запрошений працівниками поліції в якості понятого до буд. АДРЕСА_3 , де в його присутності, а також в присутності іншого понятого працівники поліції в ході огляду з рюкзака, який знаходився у ОСОБА_6 вилучили два поліетиленових пакети та 81 сліп-пакет з речовиною рослинного походження за специфічними ознаками схожою на наркотичний засіб «канабіс» та електронні ваги;
- висновком експертизи наркотичних засобів, а також іншими доказами у їх сукупності.
26 грудня 2019 року в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0003035 слідчому надійшов рапорт співробітника ВКП ДВП про те, що за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 зберігається особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який останній зберігає в квартирі з метою подальшого збуту на території м. Дніпро. Того ж дня слідчим, на підставі ч. З ст. 233 КПК України, було прийнято рішення про входження до кв. АДРЕСА_4 , з метою запобігання знищення, спотворення речових доказів та з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки наявні достатні підстави вважати, що у вказаній квартирі можуть знаходитись речі, заборонені в обігу Законодавством України.
26 грудня 2019 року проведено обшук квартири, де проживає ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено:
- один сліп-пакет в якому знаходяться два паперові згортки з надписом «Опіум» та «ЛСД»;
- вісім сліп-пакетів з невідомим насінням зеленого кольору;
- два пакети чорного кольору із подрібненою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору;
- пакет чорного кольору із подрібненою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору;
- один сліп-пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору.
- поліетиленовий пакет чорного кольору з подрібненою речовиною рослинного походження;
- пластикова пляжка, розрізана із двох частин із нашаруванням чорного кольору;
- поліетиленовий пакет в якому знаходяться шістнадцять сліп-пакетів з подрібненою речовиною, рослинного походження, зеленого кольору.
Необхідність вилучення вищевказаного майна, було обумовлено повнотою та всебічністю проведення досудового розслідування, а також тим, що підозрюваний ОСОБА_6 об 04 гол. 26 хв. 27 грудня 2019 року мав бути звільнений з-під варти, тобто у останнього з`являлась реальна можливість знищити, пошкодити, сховати речові докази, а також продовжити свою злочину діяльність, тобто продовжити збут особливо небезпечної наркотичної речовини жителям міста Дніпро.
Наступного дня, слідчим до слідчого судді було надіслано клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, однак слідчим суддею було відмовлено в його задоволенні.
Зазначає, що суд першої інстанції мотивуючи своє рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, вказав дві підстави для цього, а саме, начебто ОСОБА_6 перебуває на утриманні родичів та вони мають змогу його утримувати на домашньому арешті та те, що він проживає спільно зі своєю сестрою.
Прокурор вказує, що підозрюваний на питання судді, де проживає його сестра (без зазначення її імені, прізвища, точного місця проживання та реєстрації, не перевіряючи її особу) повідомив, що вона проживає в м. Сміла Черкаської області, де і працює в психоневрологічному диспансері. Крім того, жодного документу, який би підтверджував наявність родичів у підозрюваного, тим більше їх майновий стан суду надано не було.
На думку апелянта, слідчим суддею не враховано суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки той не співпрацював зі слідством, відмовившись від надання будь яких показань стосовно вчиненого. Крім того, укрив від слідства той факт, що за його місцем мешкання зберігаються наркотичні речовини, звинувачуючи у всьому працівників поліції, які б начебто вимагають від нього грошові кошти, проте заяви про вчинення злочину від сторони захисту до правоохоронних органів не надходило.
Зазначає, що за вчинення злочину, інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому у разі визнання винним, може почати переховуватися від суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Під час досудового розслідування останній повідомив фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , однак під час розгляду клопотання слідчого в судовому засідання вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Прокурор звертає увагу, що слідчим суддею не було встановлено правовий статус житла, яке зазначив підозрюваний та не встановлено згоду власника житла про можливість відбування запобіжного заходу за вказаною адресою.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя вважав, що слідчим та прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді можливості підозрюваного вчинити спробу знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість можливого майбутнього покарання, якщо буде доведено його вину в судовому засіданні.
Ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді, прокурором доведено не було, оскільки ОСОБА_6 раніше не судимий, а прокурором не надано доказів переховування підозрюваного від правоохоронних органів.
Слідчий суддя вважав недоведеним прокурором недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, з огляду на те, що під час судового розгляду виникли сумніви щодо обставин події, кваліфікації дій підозрюваного, розміру вилученої речовини та її властивості, враховуючи пояснення підозрюваного про те, що його побили працівники поліції та вклали до його рюкзака наркотичну речовину, ознайомившись з копією огляду підозрюваного лікарем нейрохірургом від 27 грудня 2019 року, за результатами якого виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забої м`яких тканин обличчя, тулуба та кінцівок, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погоджується і апеляційний суд.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Крім того, доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного ОСОБА_10 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд у своєму рішенні зазначив, що підозрюваний раніше не судимий, не працює, не одружений, має міцні соціальні зв`язки з матір`ю та сестрою. Крім того, як встановлено в суді першої інстанції, та підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду, підозрюваний дійсно має постійне місце проживання в м. Дніпрі на законних підставах, що не спростовано стороною обвинувачення.
Доводи прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину є безпідставними, оскільки сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, що підтвердив в судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.
Доводи апеляційної скарги щодо неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу не ґрунтуються на матеріалах справи. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.
При цьому, слід зауважити, що прокурором апеляційному суду не надано будь-яких даних про те, що підозрюваний, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, порушував умови вказаного запобіжного заходу і не дотримувався покладених на нього обов`язків, а за першим викликом прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3