ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 березня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
представника особи, якій належить майно ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 13.02.2020 р. за апеляційною скаргою прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_7 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000071 від 13.02.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204 КК України - відмовлено.

ЄУНСС №724/299/20 Слідчий суддя І інстанції:
Провадження №11-сс/822/51/20 ОСОБА_8
Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1

Вилучені транспортні засоби, якими керував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , а саме вантажний сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "XF 95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 , та які зберігаються на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: вул. Комунальників, 4-В, м. Чернівці повернуто орендарям ТзОВ «Скорпіон 2019».

Доводи апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_5 в своїй апеляційній скарзі вважає дану ухвалу суду незаконною з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Вказує, що у разі не накладення арешту на сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "ХF95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB", реєстраційний номер НОМЕР_2 , він може бути прихований, відчужений, пошкоджений чи знищений, що призведе до неминучої втрати речового доказу, а також неможливість надалі застосувати спеціальну конфіскацію.

Вважає, що в ході судового розгляду доведено можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні, а також можливої спеціальної конфіскації вказаного майна, оскільки саме за допомогою вказаного транспортного засобу з напівпричепом, без відповідних підтверджуючих документів здійснювалось перевезення пального, яке є предметом злочину і речовим доказом його вчинення.

Стверджує, що є помилковим висновок слідчого судді про те, що відсутні відомості про причетність особи, яка перевозила нафтопродукти до незаконного їх придбання, виготовлення чи транспортування, оскільки суду надано достатньо доказів про те, що саме водій ОСОБА_9 здійснював транспортування нафтопродуктів, законність походження яких не підтверджено жодним офіційним, спеціальним, дозвільним чи іншим документом.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою накласти арешт на зазначене вище майно.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги учасника провадження, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги та наполягав на їх задоволенні та заперечення представника особи, якій належить майно ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому було вислухано доводи слідчого та прокурора, а також власника майна ОСОБА_10 та водія ОСОБА_9 , досліджено матеріали додані до клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна чи відмови в такому.

На думку колегії суддів, слідчим суддею дотримано вимог чинного законодавства в повному обсязі та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

З наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження слідчим суддею, вбачається, що 13.02.2020 року до ЄРДР за номером №0000071 було внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Відповідно до якого, 13.02.2020 року, близько 13 год. 00 хв. працівникам БУПП в Чернівецькій області, на автодорозі Н-03 "Житомир-Чернівці" поблизу с. Керстенці Хотинського району Чернівецької області, було зупинено вантажний сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "XF 95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який транспортував підакцизні товари нафтопродукти у виді пального, а саме дизельного палива та бензину, загальним об`ємом близько 32030 літрів, без відповідних документів на вантаж та з порушенням правил перевезення небезпечних вантажів.

Постановою заступника начальника СВ Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_7 від 13.02.2020 року, транспортні засоби, а саме вантажний сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "XF 95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спеціалізований напівпричеп Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000071 від 13.02.2020.

Однак, ч.1 ст. 204 КК України передбачена відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених …, пального або інших підакцизних товарів.

Даних про те, що транспортний засіб та напівпричеп, на які прокурор просить накласти арешт, мають відношення до нафтопродуктів, чи їх незаконного виготовлення, а також їх незаконного транспортування, чи набуті іншим незаконним шляхом, у матеріалах клопотання про накладення арешту немає, про що слідчий суддя у своєму рішенні навів відповідні обґрунтування.

В наданих суду матеріалах, наявний Наказ №06-к, згідно якого ОСОБА_9 прийнятий на посаду водія ТзОВ «Скорпіон 2019».

Також, із договору оренди №1 від 30.11.2019 року вбачається, що ТзОВ «Скорпіон 2019» орендує у ОСОБА_11 напівпричеп Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 , а із договору оренди № 2 від 01.09.2019 року вбачається, що ТзОВ «Скорпіон 2019» орендує у ОСОБА_12 вантажний сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "XF 95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з наданих матеріалів суду, слідчим суддею задоволено частково клопотання про накладення арешту на товари-нафтопродукти у виді пального, а саме дизельного палива та бензину з кожної цистерни (резервуару) напівпричепа Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 в об`ємі необхідному для проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, але не більше ніж по 5 літрів з кожної.

Таким чином, відповідно до диспозиції статті 204 ч.1 КК України, слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення яким відмовив в задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортні засоби.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнання слідчим зазначених транспортних засобів речовим доказом в цьому кримінальному провадженні, само по собі, не може бути підставою для накладення арешту на це майно.

Доводи апелянта про необхідність накладення арешту на вантажний сідловий тягач-Е марки "DAF" моделі "XF 95.480", реєстраційний номер НОМЕР_1 , із спеціалізованим напівпричепом Н/ПР-цистерна-Е, марки "MAGYAR" моделі "SR3MEB" реєстраційний номер НОМЕР_2 не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і під час апеляційного розгляду, оскільки прокурором в апеляційній скарзі не доведено та не спростовано висновків слідчого судді в ухвалі, а також не надано нових доказів та документів в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 КПК України.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження. Крім того, до цього часу нікому не пред`явлена підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 132, 170-173, 309, 392, 395, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2020 року - без зміни.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3