Справа № 211/999/19
Провадження № 1-кп/211/175/20
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000116 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області м. Світловодськ, громадянина України, освіта середньо спеціальна, одруженого, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України , суд,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 05.01.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, маючи злочинний намір спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ґрунті неприязних відносин до нього, запропонував останньому зустрітися біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 .
В цей же день, о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_4 підійшов до другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , тримаючи в руці невстановлений слідством предмет, зовнішні схожий на біту, де зустрівся з ОСОБА_10 .
Після чого, 05.01.2019 року о 23 годин 01 хвилину до ОСОБА_10 , який спілкувався з ОСОБА_4 підійшли його знайомі - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , які привітались з останніми.
Надалі, 05.01.2019 року о 23 годині 05 хвилин в ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний намір, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя потерпілого і не потягло за собою тяжких наслідків та реалізуючи його, наніс один удар невстановленим слідством предметом, зовнішні схожим на біту, по лівому ліктю потерпілого ОСОБА_6 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді : закритого уламкового перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням, які за своїм характером відповідно до висновку судово медичної експертизи №212 від 19.02.2019 відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України визнав повністю. Пояснив, що дійсно 05.01.2019 року у нічний час, біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 зустрів ОСОБА_10 з яким став розмовляти з приводу порізаних скатів на його автомобілі , при цьому в руках він тримав будівельну палку, яку взяв у своєї дівчини з метою вибивання коврів, та ніс віддати її дівчині яка мешкає у квартирі за вказаною адресою. В ході розмови, до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 , та почав запитувати чому в нього палка, та що він тут робить, на що він відповів що мешкає тут з дівчиною, хотів зайти до під`їзду, але ОСОБА_6 став перешкоджати йому, він почав тікати та замахнувся палкою у бік плеча ОСОБА_6 , який у той момент підняв руку та удар палкою прийшовся у його лікоть. У вчиненому розкаюється, цивільний позов визнає частково, згоден з вимогами лише в частині витрати на лікування потерпілого. Моральну шкоду вважає завищеною, та визнає в межах 10000,00 грн.

Також його вина у вчинені злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, підтверджується показами потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що на початку січня 2019 року у нічний час, біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 побачив обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримав биту у руках. На його запитання чому в нього ця бита, ОСОБА_4 нічого не відповів. В подальшій розмові, ОСОБА_4 вдарив його цією битою по ліктю руки, чим спричинив йому тілесні ушкодження а також матеріальну та моральну шкоду. Зазначив що вимоги цивільного позову підтримує та просить задовольнити, при винесенні покарання покладається на розсуд суду.
Вина обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення підтверджується також матеріалами справи:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_12 , відповідно до якого останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, що спричинила йому тілесні ушкодження ( к.п. а.с. 36);

- випискою із медичної карти стаціонарного хворого У-221/17 ОСОБА_6 від 21.01.2019 року (к.п. а.с. 8 );

- висновком спеціаліста судово - медичного експерта № 134 від 04.02.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому ліктьового відростка лівої ліктьової кістки зі зміщенням - яке виникло від дії тупого твердого предмету (предметів). За своїм характером виявлене ушкодження відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби (к.п. а.с. 9-12),

- відеозаписом переглянутим в судовому засіданні з камери зовнішнього спостереження від 05 01 2019 року.
Оцінюючи докази, суд вважає їх достовірними, так як вони відповідають фактичним обставинам, узгоджуються з іншими доказами, тому суд кладе їх в основу вироку.
На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, суд приходить висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 та кваліфікує його дії за ст. 122 ч.1 КК України, за ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним злочину,що він вчинив кримінальне правопорушення , яке відповідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, за місцем проживання характеризуєтьсяпосередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував і не перебуває, у вчиненому правопорушенні свою провину визнає, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, частково відшкодував моральну шкоду у розмірі 1000 грн. , обставина, що пом`якшує покарання згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття та обставини, відповідно до вимог ст. 67 КК України, які обтяжують покарання - не виявлені.

При призначенні покарання для обвинуваченого судом враховано висновки досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Довгинцівським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ДУ «Центр пробації», в якій зазначено, що обвинувачений має середній рівень щодо повторного вчинення кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.

Враховуючи викладене, пом`якшувальну покарання обставину, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити основне покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

З наведених вище обставин суд не вбачає підстав для застосування іншого виду покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов у якому, останній просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 12183, 55 грн., та моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн., а також витрати на правничу допомогу.

Цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню. Так підлягає задоволенню позов в частині стягнення з обвинуваченого витрат на придбання ліків та лікарських засобів , витрат на проведення судово медичної експертизи у сумі 4730,34 грн. та правничої допомоги у розмірі 2000 грн.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З долучених до позовної заяви квитанцій та чеків, вбачається що потерпілий ОСОБА_6 витратив на своє лікування 4379,54 грн., та сплатив витрати за проведення судово медичної експертизи у розмірі 350,80 грн., тому суд вирішив, що вартість лікування та витрати за проведення судово медичної експертизи підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Щодо витрат на сплату благодійних внесків, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Так відповідно до ст.ст. 717, 729 ЦК України, ст. 1 закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійництво визначається як добровільна безкорислива пожертва фізичних та юридичних осіб щодо надання набувачам матеріальної, фінансової, організаційної та іншої благодійної допомоги. Пожертва є особливою формою безоплатного відчуження майна у вигляді дарування для досягнення певної, наперед обумовленої мети. У рішенні Конституційного суд України № 28-рп/2009 від 28.10.2009 року зазначено, що благодійний внесок є однією із форм благодійництва і благодійної діяльності, який характеризується такими правовими ознаками: безкорисливість, що свідчить про надання допомоги на благо інших без будь-якої вигоди; добровільність - діяльність, яка здійснюється за власним волевиявленням та спонуканнями, що мають морально-етичне підґрунття, без будь-якого примусу та втручання з боку інших осіб та суб`єктів владних повноважень; цільова спрямованість - наявність конкретної мети і надання допомоги тим, хто її потребує, в межах напрямів і порядку, визначених Законом. А тому задоволенню не підлягають кошти у загальному розмірі 842,00 грн., які потерпілий сплатив як благодійний внесок, оскільки ці платежі були добровільним і безкорисливим, а тому не може бути визнаний судом як прямі витрати потерпілого на лікування.

Також суд не вбачає підстав для стягнення вартості мобільного телефону НТС ONE dual, який було розбито від неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_4 в сумі 6604 грн., оскільки дану обставину не було вмінено обвинуваченому в вину за обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні, доказів того стану, у якому він був до моменту вчинення кримінального правопорушення до суду не надано.
Суд вважає за необхідне зазначити, що підстав для стягнення вартості вказаного мобільного телефону, враховуючи межі обвинувачення та вимоги про те, що цивільний позов повинен випливати із пред`явленого обвинувачення, не має.
При цьому, у разі, якщо вказаний мобільний телефон дійсно було пошкоджено, потерпілий має право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства до винної в цьому, на його думку, особи, доводячи з цього приводу всі необхідні підстави власного цивільного позову.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування.
ОСОБА_6 у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2»ДОР» , у зв`язку з чим був позбавлений вести звичайний спосіб життя, змушений перетерпіти фізичні та душевні страждання. Але розмір її у 50 000,00 грн. не відповідає вимогам розумності і справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду на його користь у розмірі 10000,00 грн., а з врахуванням сплати 1000 грн. в період розгляду справи в суді , до стягнення підлягає 9000 грн.
Отже, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід задоволити частково та стягнути на його користь з обвинуваченого ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди в сумі 4730,34 грн. та 9000,00 грн. в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди. Крім того підлягає стягненю витрати на правничудопомоу у розмірі 2000 грн. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Витрати на залучення експертів - відсутні.
Питання про речові докази, слід вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази по справі - оптичний диск з відеозаписом події від 05.01.2019 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4730 ( чотири тисячі сімсот тридцять ) грн. 34 коп., моральну шкоду у розмірі 9000 ( дев"ять тисяч ) грн.., 00 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 ( дві тисячі ) грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1