ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/8998/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1494/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженогоОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та постановити нову ухвалу з застосуванням до нього вимог ст. 81 КК України. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що станом на 18.12.2017 він тричі заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, після чого 22.02.2018 він був направлений до виправного центру в порядку ст. 82 КК України як особа, яка стала на шлях виправлення. Вважає, що стадію виправлення, як такий, що став на шлях виправлення підтверджено рішенням суду 31.01.2018. Зазначає, що станом на 21.12.2019 невідбутий строк складає 11 місяців 26 днів. Також пояснює, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі він одержав освіту та отримав спеціальність. Вважає, що за час відбування покарання він довів своє виправлення.
Засуджений надав до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з відомостей судового провадження ОСОБА_7 раніше судимий, а саме:
-вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.06.2003 за ч.2 ст. 186, ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-вироком Автозаводського районного суду Полтавської області від 26.12.2007 за ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 309, ст. ст 69,70 КК України до 6 років позбавлення волі;
-вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.06.2008 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК країни до 6 років позбавлення волі. Відбував покарання у Диканівській ВК(№12) вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28.03.2012 відповідно до ст. 82 КК України, переведений у Балаклійський виправний центр (№106), звільнений умовно-достроково, не відбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 20 днів.
Останній раз засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.13.2013 за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Ухвалою Крюківського районного суду Кременчука від 04.02.2016 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.01.2013 по 30.01.2014.
Згідно ухвали Крюківського районного суду Кременчука від 31.01.2018 замінено невідбуте покарання у виді позбавлення волі біль м`яким обмеження волі на той самий строк.
Початок строку відбуття покарання - 19.01.2013.
Кінець строку відбуття покарання - 17.12.2020.
Відповідно до ст.81КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільненнявідвідбуванняпокаранняможебутизастосованепісляфактичноговідбуттязасудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він з 22 лютого 2018 року відбуває покарання в Державній установі «Хролівський випраний центр (№140)» згідно ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31 січня 2018 року.
За власною ініціативою з перших днів перебування у виправному центрі виявив бажання працювати. Працевлаштований різноробом в ФОП « ОСОБА_8 ». До поставлених завдань ставиться сумлінно, виконує їх своєчасно та у повному обсязі. Дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбуття покарання в установі порушень порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався, заохочувався адміністрацією установи шість разів, характеризується позитивно.
У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги.
Засуджений ОСОБА_7 за власним бажанням бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення».
До виконання робіт з благоустрою установи ставиться добре, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
За характером засуджений ОСОБА_7 цілеспрямований, врівноважений, підтримує рівні взаємовідносини з різними категоріями засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу.
Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.
В скоєному злочині засуджений ОСОБА_7 розкаюється, провину визнав.
Згідно довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_7 , останній з березня 2018 року по теперішній час працевлаштований, отримує заробітну плату (а. с. 10)
За час відбування покарання, згідно поданої заяви, з особистого рахунку засудженого ОСОБА_7 на сплату судових витрат утримано 884,40 гривень (а.с. 9).
Разом з цим, згідно відомостей, які містяться в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про систематичність його антисоціальної поведінки.
Крім того, постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 11 вересня 2012 року до засудженого ОСОБА_7 вже раніше застосовувалося умовно-дострокове звільнення на невідбутий строк 1 рік 04 місяці 20 днів.
Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочини в період умовно-дострокового звільнення, за що був засуджений до позбавлення волі, що об`єктивно свідчить про те, що він має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 відбуває покарання за скоєння тяжкого злочину, а матеріали особової справи засудженого не містять достатнього підтвердження, що засуджений не є суспільно небезпечним та готовий до сприяння і дотримання встановлених у суспільстві норм і правил поведінки і до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Вищенаведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в судовому провадженні, а тому не можуть спростовуватись апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , внаслідок його передчасності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 21 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4