Справа № 333/96/19 Провадження № 1-кп/333/93/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження №0003770 від 14 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно працевлаштованого, маючого на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 13.11.2018 року о 16 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на подвір`ї дитячого садку № 188 «ДНЗ» по вулиці Космічній у місті Запоріжжі, де у нього виник словесний конфлікт зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_6 . Під час конфлікту у ОСОБА_4 виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, дістав з внутрішньої кишені куртки споряджений балончик з невстановленою речовиною, яку в подальшому розпилив в очі останній, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юнктивних обох очей, які згідно висновку експерта № 1435 від 28.11.2018 року кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що 13.11.2018 року біля 17 години 00 хвилин прийшов до дитячого садочку № 188 забрати дитину. Приблизно через 10 хвилин до садочку прийшла його колишня дружина ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Коли на вулиці ОСОБА_8 почав нападати на ОСОБА_4 та намагався душити його, він перестрибнув через огорожу та втік. Балончиком в очі колишній дружині не пшикав і взагалі у нього такого балончика немає. Колишня дружина мститься йому за позов про визначення місця проживання дитини.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що ОСОБА_4 є її колишнім чоловіком, з яким в неї неприязні стосунки з 2017 року, а в січні 2018 року вони розлучилися. Вона зазначила, що є розпорядження органу опіки та піклування про спілкування з дитиною у відповідний час, але ОСОБА_4 порушує розпорядження та спілкується з дитиною у невстановлений час. 13.11.2018 року ввечері вона прийшла до дитячого садочку за дитиною, з нею були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В ході конфлікту ОСОБА_4 в присутності дитини запшикав їй перцовим балончиком в обличчя, в результаті чого потерпіла почала задихатися, викликали швидку. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були присутні при цих подіях. Окрім того, їй надавав допомогу охоронець дитячого садочку та її бачила вихователька, коли вона пішла промивати очі;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , який суду пояснив, що ввечері 13.11.2018 року він разом з потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прийшли до дитячого садочку № 188 за дитиною. В садочку знаходився ОСОБА_4 , який поводив себе агресивно та поліз в бійку до ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_4 запшикав перцовим балончиком в очі ОСОБА_8 , але останній відвернув голову, а потерпіла ОСОБА_6 не встигла та речовина з балончика потрапила їй в обличчя. В цей час ОСОБА_7 з дитиною на руках стояв в трьох метрах від конфліктуючих;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 13.11.2018 року біля 17 години 00 хвилин він разом з потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прийшли до дитячого садочка за дитиною. В групі дитячого садочку вже знаходився ОСОБА_4 . На зауваження потерпілої ОСОБА_6 , що він прийшов у невстановлений в розпорядженні час для спілкування з дитиною, повів себе агресивно. В ході конфлікту ОСОБА_4 пшикнув ОСОБА_6 в обличчя перцовим балончиком, після чого остання на території садочку присіла та трималася за обличчя, біля неї був різкий запах та хотілося чхати. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 втік. Також пояснив, що обвинувачений і йому пшикнув балончиком в очі, але він до лікаря не звертався. Крім того, наслідки цього конфлікту бачили охоронець та вихователь дитячого садочку;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що він є охоронцем дитячого садочку № НОМЕР_1 та 13.11.2018 року бачив потерпілу ОСОБА_6 , яка заходила до дитячого садочку після того, як обвинувачений ОСОБА_4 з її слів пшикнув їй балончиком в обличчя. В той день в дитячому садочку бачив обвинуваченого ОСОБА_4 . Зазначив, що викликав швидку допомогу.
- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка працює вихователем дитячого садочку № НОМЕР_1 та пояснила, що 13.11.2018 року ввечері прийшов ОСОБА_4 за дитиною, потім прийшла мати, вони вдягнули дитину та вийшли з групи. Приблизно через 20 хвилин повернулася мати дитини та попросила промити очі, сказала, що їй в обличчя бризнув ОСОБА_4 перцовим балончиком.
- показаннями експерта ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що вона проводила експертизу ОСОБА_6 , 1997 року народження, виконувала висновок експерта № 756 від 14.11.2018 року та встановила, що у ОСОБА_6 наявні хімічні опіки кон`юктивів обох очей, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Також, у судовому засіданні були досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення.

Із дослідженого у судовому засіданні Витягу з кримінального провадження № 0003770, судом встановлено, що 13.11.2018 року до ЄРДР було внесено відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.83).
Із досліджених у судовому засіданні рапортів підмінного чергового чергової частини Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , судом встановлено, що 13.11.2018 року надійшло повідомлення про те, що відомий чоловік біля ДНЗ 188 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, бризнув в очі з перцового балончика (а.с. 85,86).

Із дослідженого у судовому засіданні протокола прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 13.11.2018 року, судом встановлено, що потерпіла просить органи поліції притягти до кримінальної відповідальності її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який 13.11.2018 року приблизно о 16 год. 40 хв. на території дитячого садочку № 188, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 116-А, пшикнув в очі із балончика, чим спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 87).
Із дослідженого у судовому засіданні висновку судово-медичного експерта ОСОБА_11 № 1435 від 27.11.2018 року, судом встановлено, що хімічні опіки кон`юктиви обох очей (за даними медичної документації) у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворилися внаслідок розбризкування хімічно-активної речовини поблизу обличчя, давність утворення яких не суперечить строку, вказаному освідуваною. Взаєморозташування потерпілої і нападаючого в момент спричинення даних опіків могло бути будь-яким при умові доступності відповідної ділянки тіла для нанесення травматичного впливу (а.с. 91-92).
Також, в судовому засіданні досліджені інші письмові матеріали справи, які характеризують особу обвинуваченого:

-вимога слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 про наявність судимостей відносно ОСОБА_4 (а.с. 94);

-довідка про відсутність судимостей у ОСОБА_4 (а.с.94).

-запит слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 головному лікарю КУ «ОКНД» про знаходження ОСОБА_4 на диспансерному обліку від 15.11.2018 року та відповідь КУ «ОКНД» на запит слідчого, згідно якої ОСОБА_4 не перебуває на диспансерному обліку в КУ «ОКНД» (а.с. 95);

-запит слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_13 головному лікарю КУ «ОКПЛ» про знаходження ОСОБА_4 на диспансерному обліку від 15.11.2018 року та відповідь КУ «ОКПЛ» на запит слідчого, згідно якої ОСОБА_4 не перебуває на диспансерному обліку в КУ «ОКПЛ» (а.с. 96).

Вислухавши показання учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що будь-яких підстав не довіряти показанням потерпілої, свідків, експерта, правильності висновку експерта, інших письмових матеріалів справи, немає, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження. Вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини злочину.
Враховуючи наведені підстави, суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що він не пшикав в обличчя потерпілій ОСОБА_6 з балончика, оскільки ніяких належних та допустимих доказів на підтвердження цього обвинуваченим суду надано не було та його показання йдуть в розріз з показаннями інших учасників справи та матеріалами кримінального провадження. Докази, надані стороною обвинувачення, не викликають сумнівів, на думку суду є достовірними, належними, послідовними та підтверджуються не лише показаннями свідків та потерпілої, але і висновком судово-медичної експертизи.
Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, але обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Також суд приймає до уваги стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є раніше не судимою особою, офіційно працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.
Враховуючи дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , невизнання вини обвинуваченим, відношення останнього до скоєного, обставини кримінального провадження, думку потерпілої щодо призначення покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт.
Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1