У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012495від 24.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.171, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345-1 КК України відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, зі слів маючого вищу освіту, раніше не судимого,-

встановив:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_8 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0012495від 24.12.2019 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.12.2019 спеціальний кореспондент друкованого засобу масової інформації «Газета «Правовий Контроль» ОСОБА_9 на виконання редакційного завдання від 24.12.2019 був присутнім та здійснював відеозйомку у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2019 у справі № 757/65170/19-к про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відбувався у Київському апеляційному суді за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 2а, тобто здійснював професійну діяльність журналіста, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням та іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації та мережу Інтернет.

Під час перерви у судовому засіданні о 14 год. 35 хв. 24.12.2019

ОСОБА_9 вийшов на вулицю у двір Київського апеляційного суду за вказаною адресою.

У цей час ОСОБА_9 помітив ОСОБА_5 та група невстановлених осіб, в яких виник умисел на переслідування ОСОБА_9 у зв`язку з його законною професійною діяльністю журналіста, пов`язаною із підготовкою матеріалів для інтернет-видання «Шарій.net», газети «Правовий Контроль», у тому числі висвітленням судових засідань у зазначеній вище судовій справі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, групою осіб,

ОСОБА_5 та невстановлені особи підійшли до ОСОБА_9 та почали викрикувати на його адресу образи, висловлюючись нецензурною лайкою, звинувачувати у поширенні неправдивої, на їх думку, інформації, здійснюючи у таких спосіб психічний вплив на нього.

ОСОБА_9 попросив зазначених осіб припинити свої дії та залишити його в спокої, однак останні продовжили свої протиправні дії.

При цьому ОСОБА_5 підніс до обличчя ОСОБА_11 горлечко відчиненої пластмасової пляшки, частково наповненої сечею, тим самим принижуючи його гідність і здійснюючи психічний вплив на нього.

Після цього ОСОБА_11 відійшов на декілька метрів від ОСОБА_5 та інших осіб, що діяли разом з ним, ставши біля стіни будівлі Київського апеляційного суду.

ОСОБА_5 та невстановлені особи, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на переслідування журналіста ОСОБА_11 , підійшли до нього та оточили біля стіни будівлі, обмеживши можливість його пересування.

Після цього ОСОБА_5 та інші особи приблизно впродовж 7 хвилин продовжували свої протиправні дії, обмежуючи можливість пересування

ОСОБА_9 та висловлюючи на його адресу образи та звинувачення, у тому числі нецензурною лайкою.

Під час цих дій ОСОБА_5 вилив на кросівки ОСОБА_9 сечу з пляшки, яку тримав у руках.

Крім того, встановлено що 24.12.2019, о 14 год. 35 хв., спеціальний кореспондент друкованого засобу масової інформації «Газета «Правовий Контроль» ОСОБА_9 вийшов у двір Київського апеляційного суду під час перерви у судовому засіданні, на якому він був присутнім з метою відео зйомки.

У цей час ОСОБА_9 помітив ОСОБА_5 та група невстановлених осіб, які підійшли до нього та почали викрикувати на його адрес образи, висловлюючись нецензурною лайкою, звинувачувати у поширенні неправдивої на їх думку, інформації.

ОСОБА_9 попросив зазначених осіб припинити свої дії та залишити його в спокої, однак останні продовжували свої протиправні дії.

При цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, групою осіб, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, демонструючи зневаження до загальних норм моралі, проявляючи безсоромність та грубу непристойність, підніс до обличчя ОСОБА_11 горлечко відчиненою пластмасової пляшки, частково наповненої сечею, тим самим принизивши гідність останнього та грубо порушив громадський порядок.

Після цього ОСОБА_11 відійшов на декілька метрів від ОСОБА_5 та інших осіб, що діяли разом з ним, ставши біля стіни будівлі Київського апеляційного суду.

ОСОБА_5 та інші невстановлені особи оточили ОСОБА_9 біля стін будівлі, впродовж приблизно 7 хвилин обмежували можливість його пересування, висловлюючи у цей час на його адресу образи та звинувачення, у т.ч. нецензурною лайкою.

Під час цих дій ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, діючи групою осіб, умисно, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, демонструючи зневаження до загальних норм моралі, проявляючи безсоромність та грубу непристойність, вилив на кросівки ОСОБА_9 сечу з пляшки, яку тримав у руках, принизивши у такий спосіб гідність останнього та грубо порушив громадський порядок.

27.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.2 ст.171, ч.2 ст.296 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеець міста Вишневого Києво-Святошинського району Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, раніше не судимий.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 28 ч. 2 ст. 171, ч. 2 ст. 296 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ;

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

- інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у переслідуванні групою осіб журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 171 КК України, а також у вчиненні групою осіб грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганства), тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо в тому числі повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, встановлено, що до Солом`янського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні №0002761 від 03.2016 направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 затриманий 09.03.2016 в порядку ст. 208 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою від 10.03.2019, обрано запобіжний захід тримання під вартою, оскаржив судове рішення та 21.03.2019 апеляційний суд міста Києва постановив обрати домашній арешт.

В подальшому, 24.02.2017 направлявся обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000002761 від 08.03.2016 за ч. 2 ст. 263 КК України. Під час розгляду в суді обвинувального акту об`єднані та судовий розгляд триває. Розгляд кримінального провадження призначено 03.02.2020 в Солом`янському районному суді.

На думку прокурора, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов`язане з позбавленням волі, ОСОБА_5 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного ОСОБА_5 , останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_5 не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові умисні корисливі кримінальні правопорушення й надалі.

- незаконно впливати на представника потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами.

Крім того, відповідно до ст.178 КПК України, при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

- відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 постійного місця роботи, його репутацію, а також майновий стан;

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прошу суд врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Згідно з положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий внесене до суду клопотання підтримали, просили його задовольнити, з підстав наявності ризиків та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, а відтак, наголошував, що відносно ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, надавши письмові заперечення на клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особисту поруку.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання, у зв`язку з наступним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.171, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345-1 КК України, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, а відтак вважаю наявними підстави, з якими закон пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 24.12.2019 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за вищевказаними статтями Кримінального кодексу.

27.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.171, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345-1 КК України, в той же час захисник отримав копію вказаної підозри.

27.12.2019 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику були вручені копії клопотання та матеріали, якими обґрунтовуються необхідність застосування такого запобіжного заходу.

Відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-XII «Про попереднє ув`язнення» таке ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Метою попереднього ув`язнення згідно з цим законом є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі (екстрадиції) або транзитного перевезення особи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу (в тому числі у вигляді тримання під вартою) відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою, як і затримання особи, є видами заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України). Ці заходи, як і направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-медичної або судово-психіатричної експертизи та переміщення особи, яка відбуває покарання, в установу попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження не можуть переслідувати мету покарання особи за вчинений злочин, оскільки це суперечить презумпції невинуватості.

Затримання, тримання особи під вартою, направлення її до медичного закладу для проведення стаціонарної судово-медичної або судово-психіатричної експертизи, переміщення особи, яка відбуває покарання, в установу попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження є заходами не кримінально-правового, а кримінально-процесуального характеру, що мають на меті виключно забезпечення належного здійснення кримінального провадження. Застосування цих заходів не може розглядатись як безпосередній наслідок вчиненого злочину, оскільки вони обумовлені не визнанням судом особи винною, а застосовуються до моменту постановлення вироку та/або до набрання ним законної сили за наявності відповідних підстав, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання щодо запобіжного заходу підозрюваній, суд також враховує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватися вимог ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, при цьому, ризик переховування обвинувачених від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При розгляді даного клопотання, суд, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, виходить з усвідомлення, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, і що це питання не може вирішувати «in abstracto». Це питання має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими суд мотивує своє рішення, та належно задокументованих фактів. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують вимогу поваги до особистої свободи (рішення в справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Також, у Рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції», «Мамедова проти Росії», а також правових позицій, викладених у п. 80 Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», та у рішенні від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

У справі «Ігнатов проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 5 Конвенції, разом зі статтями 2, 3 і 4, є серед основоположних прав, що захищають фізичну безпеку особистості і в цій якості її важливість має першорядне значення. Її головна мета полягає в тому, щоб не допустити свавільного або необґрунтованого позбавлення волі. Зокрема, можна ідентифікувати три основні засади у практиці Суду: вичерпний характер винятків, які повинні бути інтерпретовані строго і які не допускають широкого трактування відповідно до інших положень Конвенції (зокрема, статті 8-11 Конвенції); законності затримання, включаючи матеріальне та процесуальне право, що є вимогою ретельного дотримання принципу верховенства права. Одним з найбільш поширених видів позбавлення волі у кримінальному провадженні є досудове тримання під вартою. Таке тримання є одним із винятків із загального правила, що кожна людина має право на свободу (параграф 1 статті 5), та передбачено в підпункті (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Прокурор в своєму клопотанні зробив посилання на те, що до Солом`янського районного суду міста Києва у кримінальному провадженні №0002761 від 03.2016 направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_5 затриманий 09.03.2016 в порядку ст. 208 КПК України, запобіжний захід тримання під вартою від 10.03.2019, обрано запобіжний захід тримання під вартою, оскаржив судове рішення та 21.03.2019 апеляційний суд міста Києва постановив обрати домашній арешт.

В подальшому, 24.02.2017 направлявся обвинувальний акт по кримінальному провадженню №000002761 від 08.03.2016 за ч. 2 ст. 263 КК України. Під час розгляду в суді обвинувального акту об`єднані та судовий розгляд триває. Розгляд кримінального провадження призначено 03.02.2020 в Солом`янському районному суді. Однак доказів цього не надано в судовому засіданні та не приєднано до матеріалів клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також зіставляючи їх з вищевказаними вимогами кримінального процесуального закону і практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що прокурором не наведено достатніх і належних доказів існування у сукупності всіх ризиків зазначених прокурором.

В судовому засіданні були подані три клопотання про особисту поруку від ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Аналізуючи можливість обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді особистої поруки, або іншого запобіжного заходу (особистого зобов`язання), слідчий суддя звертає увагу на те, що на початковій стадій досудового розслідування ризики перешкоджання підозрюваним у проведенні досудового розслідування, зокрема - збиранні доказів, є найвищими, і забезпечення найбільш ефективного та оперативного розслідування в даному випадку, на переконання суду, можливе у випадку тримання підозрюваного під домашнім арештом, який є найм`якшим запобіжним заходом на даній стадії кримінального провадження серед ефективних.
В той же час, суд вважає, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а отже, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, стан його здоров`я, наявність інвалідності встановленої МСЕК, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст.181 КПК України та полягає в забороні залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на певний період доби - з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., за виключенням необхідності надання невідкладної медичної допомоги, строком до 25 лютого 2020 року включно, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки, на думку слідчого судді, застосування такого, менш суворого запобіжного заходу, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 176-179, 184, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, практикою Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012495від 24.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.28, ч.2 ст.171, ч.2 ст.296, ч.2 ст.345-1 КК України відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на певний період доби - з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв., за виключенням необхідності надання невідкладної медичної допомоги, строком до 25 лютого 2020 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки :

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи у разі працевлаштування.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 25 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Київської місцевої прокуратури № 9.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1