Справа № 554/1743/20
Дата документу 06.07.2020
Провадження №1кп/554/268/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002882 від 01.10.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Пермь, РФ, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:

30 вересня 2019 року, приблизно о 22 годині 35 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався автомобілем «Cherry Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Довженка в м Полтаві, в напрямку вул. Сосюри, де в районі будинку № 1, що по вул. Довженка скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав дорогу в напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток правої стопи з набряком м`яких тканин, саден шкіри голови, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку автотехнічної експертизи № 48 від 22.01.2020 року, є порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 12.3 ПДР, а саме в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаних вимог ПДР ОСОБА_7 з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. В умовах завданої пригоди водій ОСОБА_7 мав технічну можливість не тільки шляхом застосування екстреного гальмування, а і плавним зниженням швидкості, уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 .

За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що в стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «Cherry Amulet», де в районі будинку № 1, що по вул. Довженка в м. Полтаві допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав дорогу в напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є повне визнання вини, щире каяття, часткове відшкодування майнової шкоди потерпілому, перебування на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є вчинення кримінального в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено необережне кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за місцем проживання він характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, частково відшкодував завдану шкоду потерпілому, на обліку у лікарів нарколога, - психіатра, - невролога не перебуває.

Згідно висновку органу пробації виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та його особа не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, при призначені основного покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його особу, поведінку як під час скоєння злочину, так і після, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставини, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Однак, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання та покладався на розсуд суду, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України в частині основного покарання та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
При цьому, зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що водій ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, суд вважає за необхідне застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 3 роки.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого, в якому він просить стягнути на свою користь завдану злочином майнову шкоду в розмірі 7754, 50 грн. та моральну шкоду в розмірі 75000 грн.

Частиною 1 ст. 1995 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Таким чином, вартість витрат позивача на лікування підтверджена належними доказами, а тому із обвинуваченого підлягають стягненню в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти у розмірі 7754, 50 грн.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд виходить із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод
Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому кісток правої стопи з набряком м`яких тканин, саден шкіри голови. З цих підстав він проходив стаціонарне лікування в умовах лікувального закладу, переніс хірургічне втручання, пов`язане із встановленням металевої пластини. Дані обставини суттєво змінили його звичний спосіб життя, оскільки він тривалий час не міг працювати, проходив реабілітацію, пережив емоційний стрес, а також відчуття фізичного болю.
Таким чином, суд приходить до висновку, що протиправного діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 50000 грн.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати усіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речовий доказ - автомобіль «Cherry Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 повернути за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування майнової шкоди грошові кошти в розмірі 7754 (сім тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 50 копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3140 (три тисячі сто сорок ) гривень 20 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Полтавської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Октябрський районний суд м.Полтави.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1