Кримінальне провадження № 1-кп/760/1223/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР 07.04.2016 за №0004016, по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2005 за п.п.4,7,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.296 КК України на 13 років позбавлення волі, звільненого ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2016 умовно достроково на 1 рік 19 днів, судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні 06.04.2016, приблизно о 23:55 год, ОСОБА_10 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у Залізничному вокзалі м. Києва на пл. Вокзальній 1, під час раптово виниклого конфлікту, умисно наніс один удар розкладним ножем в живіт потерпілому ОСОБА_11 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком експерта №955/Е від 10.06.2016 у ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани довжиною до 7 см у лівій здухвинній ділянці по зовнішньому краю прямого м`язу живота з рівними краями та рановим каналом, що відходить від неї зверху-вниз, по ходу якого перетинаються підшкірно-жирова клітковина, м`язи, пристінкова очеревина та ушкоджується пасмо великого чепця, крововилив в черевну порожнину (до 200 мл крові), тобто проникаюче колото-різане поранення живота.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних у своїй сукупності, дозволяють експерту стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок однократної травмуючої дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, до якого відноситься клинок ножа. Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане проникаюче колото-різане поранення живота відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини не визнав та показав суду, що вказаного кримінального правопорушення він не вчиняв і взагалі не пам`ятає події 06.04.2016.

Потерпілий ОСОБА_12 , згідно із зворотнім повідомленням про день та час судового засідання станом на 25.12.2017, помер (т.2 а.с.14).

Свідок ОСОБА_13 охоронець ФПО на ст. Київ-Пасажирський суду показав, що 06.04.2016 він заступив на добове чергування із напарником ОСОБА_14 на Південному вокзалі ст. Київ-Пасажирський у м. Києві. Приблизно о 23.55 год. вони піднялися на другий поверх вокзалу перевірити правопорядок та звільнити від людей для допомоги прибиральниці. Вже приблизно о 00.15 год. 07.04.2016 до них на зустріч йшов чоловік в стані сильного алкогольного сп`яніння з направленою у правий бік рукою. Коли вони з ним порівнялись, останній завдав йому удар ножем у праве стегно ззаду, де знаходився мобільний телефон, від якого ніж відлетів в сторону. Побачивши таку подію підбіг його напарник ОСОБА_14 , з яким вони застосувавши фізичну силу повалили обвинуваченого на підлогу та утримували до приходу працівників поліції. Після цього він позаду помітив іншого чоловіка кавказької зовнішності, який тримався за правий бік та навколо його руки та черевної порожнини стикала кров. Ніж, який він вибив із рук затриманого, теж був у крові

Свідок ОСОБА_14 надав суду аналогічні показання.
Свідок ОСОБА_15 , який працює у Київському загоні воєнізованої охорони на ст. Київ-Пасажирський в м. Києві та чергував в ніч з 06.04.2016 на вокзалі, показав суду, що приблизно о 23.40 год. йому начальник наказав прибути на другий поверх вокзалу надати допомогу охоронцям ФПО на ст. Київ-Пасажирський звільняти приміщення від пасажирів для прибирання території. Між рядами сидінь він почув голос чоловіка, який кричав що його підрізали вказуючи на чоловіка, який від нього відходив та тримав в руках ніж. В цей момент до цього чоловіка підійшов охоронець ФПО, якого він вдарив ножем, але його було затримано та викликано співробітників поліції.

Крім того, винуватість ОСОБА_10 підтверджується письмовими доказами, які суд визнає належними, достатніми та допустимим, а саме:

Даними протоколів огляду місця події від 07.04.2016 (т.2 а.с.43-48);

Даними протоколу огляду речей, у тому числі, чоловічої футболки із слідами забарвлення речовиною бурого кольору (т.2.а.с.49-52);

Даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с.55);

Даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 07.04.2016, серед яких потерпілий (прижиттєве у Київській міській клінічній лікарні №5) на фото №4 серед інших осіб впізнав ОСОБА_10 , який спричинив йому проникаюче ножове поранення черевної порожнини на Залізничному вокзалі у м. Києві (т.2 а.с.56-58);

Даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 08.04.2016, серед яких свідок ОСОБА_13 серед інших осіб впізнав на фото №2 ОСОБА_10 , який на Залізничному вокзалі в м. Києві в ніч на 07.04.2016 спричинив ножове поранення потерпілому (т.2 а.с.59-61);

Даними протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 08.04.2016, серед яких свідок ОСОБА_14 серед інших осіб впізнав на фото №1 ОСОБА_10 , який на Залізничному вокзалі в м. Києві в ніч на 07.04.2016 спричинив ножове поранення потерпілому (т.2 а.с.62-65);

Згідно з висновком експерта від 10.06.2016 №955/Е ступінь тяжкості проникаючого колото-різаного поранення живота у потерпілого ОСОБА_11 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя) (т.2 а.с.80-82);

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №137 від 16.06.2016 обвинувачений ОСОБА_10 у період часу, до якого відноситься вчинене ним кримінальне правопорушення, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також в будь-якому іншому емоційному стані, який би суттєвим чином вплинув на його свідомість та діяльність у досліджуваний експертом період по справі. За своїм психічним станом він не потребує застосування примусових заходів медичного характеру, однак виявляє ознаки синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю та потребує лікування на добровільних засадах (т.2 а.с.86-91);

Протокол пред`явлення речей (ножів) для впізнання з фото таблицями обвинуваченому (т.2 а.с.92-96) суд визнає неналежним доказом, оскільки ОСОБА_10 в присутності захисника ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_16 і ОСОБА_17 жодних із пред`явлених ножів не впізнав пояснивши, що не пам`ятає подій 06.04.2016. Суд розцінює таку позицію обвинуваченого як спробу ухилення від кримінальної відповідальності внаслідок вчинення кримінального правопорушення в стані сильного алкогольного сп`яніння, що підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_18 .

Крім того, зазначені свідки при пред`явленні слідчим осіб для впізнання на досудовому розслідуванні (т.2 а.с.59-65) за фотознімками вказали саме на ОСОБА_10 , який спричинив ножове поранення потерпілому. Недовіряти показанням зазначеним свідкам у суду немає підстав, оскільки вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведені до присяги.

Разом з тим, при перегляді в судовому засіданні CDдиску (т.2 а.с.117) долученого до протоколу пред`явлення речей для впізнання ОСОБА_10 (ножів) встановлено відсутність на ньому будь-якої інформації (диск порожній), а тому цей доказ суд визнає неналежним і недопустимим.

Крім того, стороною обвинувачення в якості доказу долучено роздруківку з алкотестеру «Драгер», якою підтверджується перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння з результатом 2.00 проміле.

Цей доказ суд теж визнає неналежним і недопустимим, оскільки з його змісту не вбачається коли саме проводився цей тест, на якій підставі і саме щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , прізвище якого вписане власноруч невідомою особою. Однак перебування ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_18 .

Висновок експерта №130/ц від 13.05.2016 (т.2 а.с.98-101) суд теж вважає неналежним доказом, оскільки за висновком експерта на рукоятці ножа кров не знайдена, а кількість виявленого поту та епітеліальних клітин замала для визначення їх статевої та групової належності.

З урахуванням викладеного, аналізуючи всі докази в їх сукупності зважаючи на їх належність, достатність і допустимість, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю і його умисні дії, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , небезпечного для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_10 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше судимий за вбивство з хуліганських мотивів, згідно довідки Канівської центральної районної лікарні на «Д» обліку не перебуває, за місцем відбування покарання за попереднім вироком характеризується позитивно, у тому числі суд враховує, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_10 вчинив в період умовно дострокового звільнення з місць позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно зі ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, а остаточне покарання за правилами ст.71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України,
Керуючись ст.ст.368,374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ст..71 КК України приєднати частково не відбуте покарання за вироком Апеляційного суду м. Києва від 13.10.2005 та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з дня набрання вироком законної сили, врахувавши на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 07.04.2016 по 03.08.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 з дня зміни йому запобіжного заходу 03.08.2018 на домашній арешт не продовжувався.
Речові докази:

- брелок квадратний зеленого кольору із написом «24» та одним ключем, марлевий бинт, шість папірців, буклет зеленого кольору та ніж із металу срібного кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Солом`янського УП ГУНП у м. Києві знищити.

- DVD диск із відсутнім на ньому відеозаписом зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1