Справа № 127/2035/20
Провадження №11-кп/801/376/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Вінницького міського суду від 30.01.2020 у кримінальному провадженні №0002636 в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 30.01.2020 року до 29.03.2020 року включно, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у тому, що 04.12.2019 р., близько 20 год. 20 хв., попередньо вчинивши 16.11.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України (обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні даного кримінального правопорушення 12.12.2019 направлено до Приморського районного суду м. Одеси), перебуваючи в магазині EVA, діючи повторно, таємно взяв із полиці одну одиницю косметики торгової марки LOreal Розкіш Живлення екстраординарна олія для обличчя 30 мл., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 05.12.2019 р., приблизно о 15 год.15 хв., проїжджаючи в тролейбусі за маршрутом №5 підійшов до ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, різко вирвав з рук останнього шкіряне портмоне чорного кольору, де знаходились грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2020 клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, починаючи з 30.01.2020 року до 29.03.2020 року включно.

Постановляючи ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд мотивував її тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів, за які в разі доведення його винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Окільки ОСОБА_8 не має постійного місця проживання та постійного законного джерела доходів, суд переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З рішенням суду першої інстанції не погодився захисник ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 . В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання. Захист вказує, що відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_8 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Прокурором не надано доказів, які б свідчили, що обвинувачений не в змозі виконувати обов`язки щодо явки в судові засідання Вінницького міського суду. Обвинувачений ОСОБА_8 зареєстрований в м. Єнакієве Донецької області, що підтверджується копією паспорта. З пояснень обвинуваченого на його утриманні є четверо малолітніх дітей, а після подій на Донбасі в 2014 році вимушено з родиною переїхав до АДРЕСА_2 , де і проживає з сім`єю.

Доводи прокурора, що вчинення ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України непереконливі. Жодних із вказаних стороною обвинувачення у клопотанні ризиків не існує, таким чином, у суду немає законних підстав вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватися від слідчого чи суду, знищувати або спотворювати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, він не в змозі, оскільки всі докази знаходяться в органу досудового розслідування. Ризик незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами, а вчиняти інше кримінальне правопорушення, ОСОБА_8 не збирається і протилежному немає жодних доказів. Подане клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведені належними та достатніми доказами, таким чином, клопотання не підлягало задоволенню.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу захисника, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2020 та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

Так, судом враховано, що відповідно до ст.178 КПК України ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України у вчиненні корисливих злочинів проти власності, а саме злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину.

Відповідно у разі визнання обвинуваченого судом винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень йому загрожує покарання у виді - арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, передбачене санкцією ч.2 ст. 185 КК України та покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, яке передбачене санкцією ч.2. ст. 15 ч.2 186 КК України.

Судом також враховано, що ОСОБА_8 , має слабкі соціально-стримуючі зв`язки, зокрема: ніде не працює та не навчається, не має постійного джерела доходів. Обвинувачений не має постійного місця проживання, проте зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і проживав там до 2014 року. В даний час проживає у м. Одесі, де притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, про який вказує сторона захисту в апеляційній скарзі, на думку Суду, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, навіть при покладенні на нього передбачених ст. 194 КПК України обов`язків.

Отже, надані стороною обвинувачення докази підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки повторно вчинив умисний корисливий злочин, не з`являтись до суду або вчинити нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що обвинувачений не буде переховуватися від слідчого чи суду, знищувати або спотворювати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обвинувачений не в змозі, оскільки всі докази знаходяться в органу досудового розслідування; ризик незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні також не підтверджений належними доказами, відповідно вчиняти інше кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , не збирається і протилежному немає жодних доказів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не обґрунтовані.

Стороною захисту не доведено існування обставин, вказаних в апеляційній сказі, що слугуватимуть стримуючим фактором для обвинуваченого та зможуть запобігти ризикам, визначеними ст. 177 КПК України та будуть підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, доводи захисника ОСОБА_7 про те, що судом надано преюдиційної сили ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 без нової оцінки обставин, оскільки посилання на попереднє рішення суду, як підставу залишення людини під вартою є порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1951 колегія суддів вважає необґрунтованими.

На думку колегії суддів, сам факт посилання суду на попереднє судове рішення про застосування запобіжного заходу не створює преюдиції. Власне, про необхідність застосування запобіжного заходу судом було зроблено висновок не в результаті застосування такого заходу на попередній стадії кримінального провадження, а в результаті нової оцінки обставин, які існували на момент продовження відповідного запобіжного заходу.

Крім того, судом першої інстанції під час продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому враховано той факт, що хоч і стороною обвинувачення не наведено нових ризиків, які виправдовують продовження тримання обвинуваченого під вартою, проте обґрунтовано доведено, що заявлені раніше ризики під час досудового розслідування не зменшилися та продовжують існувати, які в свою чергу можуть унеможливити розгляд кримінального провадження по суті.

Таким чином, порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду від 30.01.2020, якою ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 29.03.2020 року включно без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4