ВИРОК
25 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружівка Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
13.11.2019, приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у якості покупця в приміщенні торгівельного залу магазину «Варус-51», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Яценко, 2, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався викрасти одну пляшку ігристого вина «ASTI Cinzano», об`ємом 0,75 л, вартістю 296 гривень 00 копійок (без урахуванням ПДВ), що належить ТОВ «Омега», яку взяв з торгівельної полиці та сховав у рукав надягненої на себе куртки. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 пройшов касову зону магазину, та не розрахувавшись, виніс вказану пляшку ігристого вина з торгівельної зали, тобто виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки у зв`язку зі спрацюванням антикрадійних рамок, був зупинений працівником охорони супермаркету.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Крім того, 16.11.2019, приблизно о 13 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у якості покупця в приміщенні торгівельної зали магазину «Варус-47», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 7, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись втому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався викрасти одну пляшку віскі «Джонні Уокер Ред Лейбл», об`ємом 0,7 л, вартістю 463 гривні 92 копійки (без урахуванням ПДВ), що належить ТОВ «Омега», яку взяв з торгівельної полиці та сховав у рукав надягнутої на себе куртки. Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 в обхід касової зони, не розрахувавшись, виніс вказану пляшку віскі з торгівельної зали, тобто виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів злочин до кінця з причин які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю. Зазначив, що час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальних актах, викладені вірно та відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Вчинив злочини через скрутне матеріальне становище. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив, просив пробачити його та призначити не суворе покарання.
Представник потерпілого ТОВ «Омега» ОСОБА_5 про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав суду заяву про розгляд справи у його участі.
Судом встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і правильно розуміють зміст цих обставин, окрім того, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції.
Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За таких обставин суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, і кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, повністю доведена винуватість обвинуваченого у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України, враховує:
- ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості;
- особу винного, який офіційно не працює, має постійне місце проживання, у побуті за місцем реєстрації характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України не судимий;
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
У якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 66 КК України, суд приймає визнання вини, та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України, про те що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, беручи до уваги, що обвинувачений вчинив ряд умисних корисливих злочинів середньої тяжкості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв більше одного злочину, при призначенні останньому покарання за сукупністю злочинів, суд вважає за необхідне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання являється не тільки карою за вчинений злочин, а має мету виправлення та перевиховання засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини та щире каяття, усвідомлення характеру своєї протиправної поведінки і її наслідків, який у судовому засіданні вибачався за вчинене, як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні надавав правдиві свідчення про обставини вчинених ним злочинів, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, з урахуванням думки представника потерпілого, який щодо призначення покарання посилалися на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України, та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Підстав для обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 , суд не вбачає.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Арешт на майно не накладався.
Цивільні позови не заявлялися.
Питання щодо речових доказів вирішується судом, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 369 371, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. 68 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.
Речові докази, відповідно до постанов слідчого СВ Вознесннівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області:
- пляшку ігристого вина «ASTI Cinzano», об`ємом 0,75 л, яку передано на зберігання ТОВ «Омега» повернути власнику ТОВ «Омега»;
- одну пляшку віскі «Джонні Уокер Ред Лейбл», об`ємом 0,7 л, яку передано на зберігання ТОВ «Омега» повернути власнику ТОВ «Омега»;
- DVD-R диски з відеозаписами з камер відеоспостереження з приміщень магазинів ТОВ «Варус-47» та ТОВ «Варус-51», які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити та зберігати у матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1