Справа №766/4574/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.05.2018 року за №0000036, за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Калинівка Вінницької області, українець, громадянин України, з професійно - технічною освітою, одружений, має на утриманні малолітніх дітей 2011 та 2013 р.н., фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, військовослужбовець військової служби за контрактом, в розпорядженні командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 із залишенням в списках особового складу військово частини НОМЕР_1 , у військовому званні «капітан», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України судимості не має

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується на АДРЕСА_2 , 04.04.2018 року, діючи умисно, в умовах особливого періоду, самовільно залишив розташування вказаної військової частини з метою ухилитись від військової служби, ухилившись від військової служби до 26.02.2019 року.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що з 2013 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 в званні капітан. У квітні 2018 року посварився з жінкою, через що поїхав до м. Калинівка Вінницької області, де почав постійно проживати. На військову службу з 04 квітня 2018 року не з`являвся, бо не мав бажання, об`єктивних перешкод для проходження ним служби не було. З`явився у військову частину лише 26.02.2019 року для вирішення питання про звільнення з військової служби.

Оскільки обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно зі ст. 12 КК України належать до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується фактично посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, судимості не має. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному у санкції ч. 3 ст. 408 КК, та визнати разом з цим за можливе звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Заходи забезпечення кримінального провадження у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1