Справа № 534/673/19
Провадження № 1-кп/524/190/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці об`єднане кримінальне провадження №0000129, №0000260 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горішні Плавні, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.06.2011Комсомольським міським судом Полтавської області, за ст. 186 ч.2, 198, 104, КК України, до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 26.01.2012 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

- 30.01.2013 Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України приєднано 4 роки позбавлення волі за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 23.06.2011 року за ст. 186 ч. 2, 198 КК України, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 11.06.2014 року звільнений на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію»

- 31.01.2018 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 76 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

- 18.10.2019 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.02.2019 близько 09 години 30 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел направлений на повторне викрадення чужого майна, прибув до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, з використанням викрутки та розвідного ключа, пошкодив вхідний замок дверей квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, належної ОСОБА_6 , та проник в середину даної квартири. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вищезазначеної квартири, викрав зарядний пристрій для мобільного телефону «Nokia»,чорного кольору (матеріальної цінності для потерпілої не становить), жіночий гаманець коричневого кольору (матеріальної цінності для потерпілої не становить), з грошовими коштами у сумі 1600 гривень, платіжну картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , платіжну карткою емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та кредитну картку емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , за допомогою якої в цей же день, зняв грошові кошти з карткового рахунку ОСОБА_6 в сумі 9500 гривень, а саме в банкоматі за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 10, точного часу встановити не представилося можливим, зняв грошові кошти в сумі 300 гривень, з банкомату за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Миру, 15, о 10 год. 34 хв. зняв грошові кошти в сумі 8000 гривень, та о 10 год. 35 хв. зняв грошові кошти в сумі 1200 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 11100 гривень.

Він же, 25.03.2019 приблизно о 12-00 год. (точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим), маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, прибув до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи у зазначеному під`їзді ОСОБА_5 піднявся на четвертий поверх та підійшов до квартири АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 . Переконавшись в тому, що в квартирі нікого не має, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно з корисливих мотивів та мети, за допомогою плоскогубців та викрутки шляхом пошкодження замку вхідних дверей проник до зазначеної квартири, звідки викрав грошові кошти у сумі 2 300 грн., мобільний телефон Lenovo, чорного кольору, вартістю 3000 грн., портативну радіо-колонку NEEKA, синього кольору, вартістю згідно висновку експерта 180 грн., мобільний телефон LG Wireless FM, чорного кольору імеі: НОМЕР_4 , вартістю згідно висновку експерта 163 грн. 33 коп., зарядний пристрій до мобільного телефону марки LG, вартістю 100 грн., мобільний телефон Siemens, вартістю 200 грн., мобільний телефон Siemens, вартістю 250 грн., ключниця зі шкірозамінника бордового кольору вартістю 300 грн., жіночу сумку чорного кольору зі шкірозамінника, вартістю 500 грн., які належать ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 6 993 гривні 33 копійки.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України по епізоду заволодіння майном ОСОБА_6 обвинувачеий визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають вступній частині вироку. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений визнав частково, не оспорював факт викрадення чужого майна за обставин, викладених в обвинуваченні, однак оспорював розмір викраденого, пояснивши, що не викрадав мобільний телефон Lenovo.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють усі обставини справи по епізоду викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 за ч.3 185 КК України суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст фактичних обставин, не маючи сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, за клопотанням прокурора, та згодою обвинуваченого, його захисника відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів по цьому епізоду допитом обвинуваченого, вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.3 ст. 185 КК України по епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 у повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 25.03.2019року прийшла додому після роботи приблизно о 20 годині. Намагалася відчинити двері, однак замок не відкривався. Запросила сусідів. Після того як зайшла у квартиру виявила, що з квартири хтось викрав її речі. Викликала працівників поліції. Обвинуваченого бачила, коли його привозили для проведення слідчого експерименту. З квартири були викрадені грошові кошти у сумі 2 300 грн., мобільний телефон Lenovo, портативна радіо-колонка NEEKA, мобільний телефон LG Wireless FM, зарядний пристрій до мобільного телефону марки LG, 2 мобільних телефона Siemens, ключниця, жіноча сумка. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.
-протоколом огляду від 25.03.2019 року, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_5 ;
-протоколом огляду від 17.04.2019 року, відповідно до якого обвинувачений добровільно видав працівникам поліції частину речей викрадених у потерпілої ОСОБА_7
-протоколом огляду від 18.04.2019 року, відповідно до якого за участю потерпілої було оглянуто речі видані обвинуваченим;
-висновком експерта №1365 від 23.04.2019 року, відповідно до якого було встановлено вартість викрадених у потерпілої ОСОБА_7 речей;
-протоколом огляду від 24.04.2019 року, відповідно до якого обвинувачений добровільно видав працівникам поліції речі за допомогою яких він проникав у квартири потерпілих;
-протоколом проведеного слідчого експерименту від 25.04.2019 року, відповідно до якого обвинувачений розказав та показав де та при яких обставинах вчиняв кримінальні правопорушення;

-речовими доказами.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України по епізоду заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , суд оцінює критично, розцінюючи дану обставину як спосіб захисту, оскільки такі показання обвинуваченого повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 .
Підстав для критичної оцінки показань потерпілої судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність серйозних приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація потерпілої не дискредитована, довіра до її показань не підірвана.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно та поєднаному з проникненням до житла, суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає часткове визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Призначаючи покарання суд виходить з вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки встановлені судом злочини обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ст. 71, 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.
Враховуючи обраний судом вид покарання, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Вирішуючи питання про розв`язання заявленого по справі цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 11100 грн. та моральної шкоди в сумі 2000 грн., суд з огляду на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, приймаючи до уваги визнання обвинуваченим позовних вимог, вважає за можливе зазначений цивільний позов задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розв`язання заявленого по справі цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6500 грн. та моральної шкоди в сумі 12000 грн., суд виходить з того, що в результаті злочину потерпілій була заподіяна матеріальна шкода, яка з урахуванням повернутих потерпілій речей становить 6500 грн., а тому в цій частині цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, суд оцінює характер вчиненого злочину, ступінь вини обвинуваченого, глибину моральних страждань, спричинених потерпілій внаслідок злочину бере до уваги порушення нормальних життєвих умов потерпілої, та враховуючи вимоги розумності та справедливості, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог потерпілої ОСОБА_7 про відшкодування спричиненої їй моральної шкоди у розмірі 3500 грн.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сувого покарання, призначеноговироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019 року, більш суворим, призначеним цим вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горішні Плавні, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, до набрання вироком законної сили запобіжний захід - тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 04 березня 2020 року.
Зарахувати в строк відбування покарання за даним вироком,час відбування покарання за попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.10.2019 рокуз 03.08.2019 року по 03.03.2020 року включно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 11100 (одинадцять тисяч сто) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог потерпілої ОСОБА_7 відмовити.

Речові докази: портативну радіо-колонку NEEKA, мобільний телефон LG, зарядний пристрій до мобільного телефону марки LG повернути потерпілій ОСОБА_7 ; плоскогубці металеві з рукояткою темно зеленого кольору, викрутку з рукояткою синього кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: