Справа № 182/3736/20
Провадження № 1-кп/0182/1025/2020
У Х В А Л А
Іменем України
07.07.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відео конференції кримінальне провадження №0001271, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 121 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
06.07.2020 р. в провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001271 за обвинуваченням ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 121 КК України. Стосовно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 липня 2020 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_3 до зали судового засідання не доставлений. Від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений відмовився. Прокурором надано докази того, що 01.07.2020 року о 15 год 30 хвил. обвинувачений ОСОБА_3 особисто отримав копію клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Заперечень або інших клопотань з цього приводу обвинуваченим не заявлено.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою ще на строк не більше 60 днів. При цьому прокурор посилався на те, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу продовжують існувати, а саме існує ризик переховування від суду, оскільки у разі доведеності вини обвинуваченому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того, він може здійснити тиск на потерпілу та свідків з якими особисто знайомий, з метою зміни ними показів. До того, ж останній офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків і в його оточенні відсутні особи, які б заслуговували на довіру та могли б поручитися за виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що може в подальшому спонукати його до вчинення нових злочинів.
Потерпіла ОСОБА_6 повідомила. що за станом здоров`я не може бути присутня в судовому засіданні, але не заперечувала проти розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого у її відсутність.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора і просив обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації останнього, зазначеним в обвинувальному акті.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а і наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ст.. 12 КК України є тяжким злочином і у разі доведеності його провини у вчиненні зазначеного злочину йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. ОСОБА_3 не має законного джерела доходу і в його оточенні відсутні особи, які б могли поручитися за нього, забезпечити його належну процесуальну поведінку і утримувати його. Крім того, існує ризик впливу на потерпілу і свідків з якими обвинувачений особисто знайомий. У зв`язку з вищевказаним обґрунтовано існує ризик того, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення та в подальшому переховуватися від суду. На підставі викладеного тримання, обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Обвинувачений офіційно не працевлаштований та в його оточенні не має осіб, які б змогли поручитись за нього. До теперішнього часу жодна особа не звернулась до суду з відповідним клопотанням. Враховуючи викладене, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам, на які послався прокурор у своєму клопотанні і які є доведеними. Тому підстав для задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не вбачається.

Керуючись ч.3. ст. 315 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів, тобто до 04 вересня 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1