Справа № 278/1498/16-к
Ухвала
Іменем України

18 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

перекладача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000082 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.262 КК України,-

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.262 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 21.03.2020 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, обвинувачений судом не допитаний, матеріали кримінального провадження судом в повному обсязі не досліджені, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті. Звертає увагу суду, що обвинуваченому вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений ним. Будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти існуючим ризикам.

Захисник ОСОБА_7 заявила клопотання, яке підтримав обвинувачений, про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який особисте зобов`язання або як альтернативу - заставу, звернувши увагу на те, що відповідні ризики зі сплином часу зменшились, а тяжкість покарання не може бути підставою для задоволення клопотання прокурора, свідки обвинувачення допитані.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є громадянином Молдови, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, враховуючи суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінуємих злочинах, відсутність роботи, родини, сталих соціальних зв`язків, відсутність житла в Україні. Обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування, перебував в міжнародному розшуку та затриманий в Республіці Болгарія, порушив умови застави, яка в подальшому звернута в дохід держави.

Суд у складі колегії суддів приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду. Характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , дає підстави вважати, що по справі існують обґрунтовані ризики щодо негативної поведінки обвинуваченого у суспільстві, його можливість вплинути на встановлення істини по справі та в подальшому перешкодити виконанню процесуальних рішень по справі. Отже, клопотання захисту задоволенню не підлягає.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 вже обиралась міра запобіжного заходу у виді застави, проте її умови були ним порушені.

Будь яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Таким чином, наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 21.03.2020 року, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не відпали.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме по 16 травня 2020 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3