10 січня 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованго та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 20.01.2012 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185, ст. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців; 2) 11.02.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України. до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки; 3) 11.04.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 03.07.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2014 року та призначено покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 05.10.2016 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково. Невідбуте покарання 1 рік 1 місяць 21 день.
- обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
09.10.2019 року, приблизно о 05 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля головного входу до комп`ютерної академії «Шаг», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 20, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривку, зірвав з правого плеча її жіночу сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності не має, в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон «Samsung», в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень, грошові кошти у розмірі 120 гривень, ключі від квартири, хрестик на нитці та гребінець для волосся, які матеріальної цінності не мають.
Після чого, утримуючи при собі сумку з зазначеним майном, ОСОБА_5 почав тікати з місця скоєння кримінального правопорушення та забіг до першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де піднявся між третім та четвертим поверхами. Знаходячись на вказаному місці, ОСОБА_5 , витягнув з сумки: грошові кошти у розмірі 120 гривень та поклав їх до задньої кишені штанів, зіп - пакет з хрестиком на нитці та поклав його до передньої кишені штанів, а також мобільний телефон « Samsung », в корпусі чорного кольору, яким розпорядився на власний розсуд, при цьому сумку з рештою речей залишив на підвіконні вказаного будинку.
Після чого, ОСОБА_5 , разом з викраденими речами піднявся на четвертий поверх та забіг до вбиральні, де був затриманий співробітниками патрульної поліції.
Таким чином, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 620 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду пояснив, що повністю підтверджує фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При визначенні ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, активно сприяв органу досудового слідства в розкритті злочину, не працює, раніше неодноразово судимий за корисні злочини, на обліку в КУ „ ОКНД ЗОР, КУ „ОКПЛ ЗОР не перебуває, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка матеріальних претензій до обвинуваченого не має та просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
На підставі викладеного, та з урахуванням особи обвинуваченого, думки потерпілої, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням мінімального покарання у вигляді позбавлення волі передбаченого санкцією статті.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислювати - з 09 жовтня 2019 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1