ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/850/20 Справа № 932/6192/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не дотримано принципу призначення альтернативного запобіжного заходу, а тому необгрунтовано застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, при цьому застосування менш суворого запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Вказує на те, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, проживає за місцем реєстрації, а тому ризики, передбачені ст.177 КПК України, є недоведеними.
Зазначає, що слідчим в клопотанні взагалі не доведено ризик переховування від слідства.
Також матеріали провадження не містять жодного доказу на підтвердження ризику незаконного впливу на свідків.
Крім того, жодного вмотивування, яким саме чином перебування підозрюваного на волі може перешкодити слідству - клопотання не містить.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 липня 2020 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що зібрані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи дані щодо особи підозрюваного, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він працює, судимий за умисні злочини і підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину проти здоров`я під час іспитового строку, обставини злочину, які свідчать про те, що до нанесення рокового удару, підозрюваний намагався нанести ще один удар, тому суд дійшов висновку, що підозрюваний в даний час несе в собі певну небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 15.03.2020 року, в ході якого вилучено речовину бурого кольору; - протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які підтверджують факт нанесення удару обвинуваченим потерпілому та причини конфлікту, ініціатором якого був сам потерпілий; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , який підтвердив факт нанесення ним удару потерпілому; - протоколом перегляду відеозапису за участю ОСОБА_8 , з якого вбачається, що до потерпілого підійшов обвинувачений та в ході конфлікту наніс перший удар, однак не влучив та наніс другий удар, від якого потерпілий впав, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 не проживає зі своєю дружиною, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, з місця події зник, а також незаконно впливати на свідків, оскільки свідки є знайомими підозрюваного, інформація з протоколів допиту свідків не збігається з інформацією зафіксованою на відео, що свідчить про те, що ОСОБА_8 може намагатись на них вплинути.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді, доведені наданими прокурором доказами.
Доводи захисника щодо відсутності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею вказаний ризик не встановлено.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, які не є міцними, те що він працює, раніше судимий, а тому обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний проживає за місцем реєстрації, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження захисника про те, що підозрюваний працевлаштований не може бути взято до уваги, оскільки вказана обставина вже врахована слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Посилання в апеляційній скарзі на наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків є необгрунтованим, оскільки не підтверджується матеріалами провадження, а тому слідчим судом обгрунтовано встановлено, що соціальні зв`язки підозрюваного не є міцними.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4