Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/385/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому дистанційно в режимі відеоконференції матеріали заяви про умовно дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2020 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, українцю, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, до засудження не працюючого, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , по даній справі засудженого 08.02.2017 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 121, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 16.05.2017 року скасовано вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2017 року скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання 5 років позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 11.09.2016 року по 08.02.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 04 місяці 28 днів,

відмовлено у задоволенні його заяви про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_7 , який відбуває покарання в «Кропивницькій виправній колонії (№6), звернувся до районного суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а тому, заява в застосуванні умовно дострокового звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про застосування умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він за час відбування покарання в «Кропивницькій виправній колонії (№6) порушень встановленого порядку не допускав. Весь строк працює. Спочатку різноробочим в їдальні установи , а наразі працює днювальним на ВСПС №2. Завжди проявляв добросовісне ставлення до праці і до виконання своїх обов`язків, мав сумлінну поведінку, за що був два рази заохочений правами начальника установи.

Стосовно скоєного злочину щиро розкаюється. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Здобув диплом електромонтера з обслуговування електроустановок.

Також, апелянт зазначає, що він приймав участь в ремонтних роботах в Кіровоградському навчальному центрі №6, а також ремонтних роботах на ВСПС №2.

Вважає, що за час відбування покарання він довів своє виправлення.

Заслухавши доповідача, засудженого у підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, дослідивши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно дострокове звільнення від призначеного покарання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_7 не довів своє виправлення,.

З таким висновком районного суду погоджується і колегія суддів зважаючи на наступне.

Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 08.02.2017 року за ч.1 ст. 121; ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.05.2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Засуджений з 16.05.2017 року перебував в Кропивницькій УВП (№14). За час перебування в установі порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.

З 22.06.2017 року відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№ 6). За час відбування покарання в установі допустив 3 порушення встановленого порядку відбування покарання у виді вилучення заборонених речей та порушенні локалізації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, суворої догани та поміщення до ДІЗО. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку.

З жовтня 2017 року по травень 2018 року даний засуджений працював в їдальні для засуджених установи - різноробочим. Проявляв добросовісне ставлення до виконання своїх обов`язків, вчасно та якісно виконував покладені на нього завдання, мав сумлінну поведінку. Був 2 рази заохочений правами начальника відділення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Згідно витягу з протоколу від 05.12.2019 року №25 засідання адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) з питання умовно дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останньому відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення.

З характеристики, затвердженої в.о. начальника ДУ «Кропивницька ВК (№6)» від 04.02.2020 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою.

Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні СПС № 2, а саме залучався до ремонту фасаду відділення, працевлаштований днювальним відділення, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 96 годин. Був 2 рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.

З 01.09.2017 року по 10.05.2018 року засуджений навчався в Кіровоградському навчальному центрі № 6 за спеціальністю «Електромонтер з обслуговування електроустановок» (свідоцтво НОМЕР_1 ). До навчального процесу ставився сумлінно, мав хороші знання та практичні навички у роботі, виконував роботи по ремонту окремих місць стін навчального кабінету та майстерні електромонтерів, частковий ремонт підлоги, приймав участь у відновленні наглядної агітації КНЦ № 6, мав сумлінну поведінку.

Приймає активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія».

З довідки про заробітну плату ОСОБА_7 вбачається, що в період з січня 2019 року по жовтень 2019 року останній оплатно не працював.

Перебуваючи у ДУ «Кропивницька ВК (№6)» з 22.06.2017 року ОСОБА_7 у відповідності до п.5 ст. 118 КВК України відпрацював 96 години без оплати праці.

30.10.2019 року ОСОБА_7 отримав заохочення, яким достроково знято раніше накладене стягнення від 26.12.2018 року.

Також, як убачається з матеріалів справи, після розгляду питання на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6), де ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні умовно дострокового звільнення, як такому, що не довів свого виправлення, засуджений отримав одне заохочення, 22.01.2020 року у виді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Таким чином, характеристика на засудженого ОСОБА_7 є посередньою, оскільки на засудженого накладалися стягнення, які на даний час є погашеними, водночас поведінка засудженого не надала адміністрації установи підстав для прийняття рішення щодо його заохочення. Тобто, поведінка засудженого не містить об`єктивних даних про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Також, колегія суддів бере до уваги те, що засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений за умисні корисливі злочини, злочини проти життя та здоров`я особи, раніше звільнявся умовно достроково, проте, знову вчинив злочини, що свідчить про відсутність позитивного впливу на засудженого застосування до нього інституту умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

З урахуванням сукупності викладених обставин, колегія суддів відмічає, що засуджений ОСОБА_7 відбув дві третіх частини строку покарання, призначеного йому судом, однак звертає увагу на те, що його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився. Наразі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність фактичних даних, які б підтверджували той факт, що мета покарання досягнута, а сам засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 є необґрунтованими, а тому вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 березня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: Підписи:
Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2