УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019)в рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,
в с т а н о в и в:
12.12.2019 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) в рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в якому заявник просив суд скасувати арешт на: приміщення горища та даху в будинку АДРЕСА_1 та заборону будь-яким особам відчужувати та користуватися зазначеними приміщеннями, у тому числі заборону проживання, проведення будь-яких ремонтних робіт, перепланувань, перебудов, зміни конструктивних елементів, спрямованих на зміну стану горища та даху, накладені вищезазначеною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) було накладено арешт на приміщення горища та даху в будинку АДРЕСА_1 та заборону будь-яким особам відчужувати та користуватися зазначеними приміщеннями, у тому числі заборону проживання, проведення будь-яких ремонтних робіт, перепланувань, перебудов, зміни конструктивних елементів, спрямованих на зміну стану горища та даху. На думку заявника, ухвала про накладення арешту є необґрунтованою, а сам арешт підлягає скасуванню з огляду на наступне. Так, заявник зазначає, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на сьомому поверсі житлового будинку, який складається з трьох під`їздів, два з яких є шестиповерховими, тобто зазначена вище квартира не має горища, що в розумінні чинного законодавства є допоміжним приміщенням. Також заявник звертає увагу слідчого судді на те, що 18 жовтня 2019 року, на виконання рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), закріпленого у п. 3 протоколу засідання №31 від 17.10.2019 року, учасниками зазначеної вище комісії було проведено демонтаж існуючих конструкцій покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1 . Таким чином, на думку заявника, слідчим суддею фактично було арештовано майно, якого не існує. Крім цього, заявник також посилається на те, що арештоване ухвалою слідчого судді майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є невід`ємною частиною житлового багатоквартирного будинку, а ухвала про арешт зазначеного майна не містить його ідентифікуючих ознак.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

В судові засідання прокурор у кримінальному провадженні, не зважаючи на неодноразові виклики, не з`явився та не повідомив слідчого суддю про причини свого неприбуття. Разом з цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника власника арештованого майна, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) клопотання про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, було задоволено та накладено арешт на: приміщення горища та даху в будинку АДРЕСА_1 та заборону будь-яким особам відчужувати та користуватися зазначеними приміщеннями, у тому числі заборону проживання, проведення будь-яких ремонтних робіт, перепланувань, перебудов, зміни конструктивних елементів, спрямованих на зміну стану горища та даху.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, а значить є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з цим, зі змісту клопотання та долучених до нього доказів, які слідчий суддя, в силу неявки прокурора в судове засідання, з огляду на принцип змагальності сприймає як такі, що відповідають дійсності, вбачається, що на момент винесення слідчим суддею ухвали про арешт майна, конструкції покрівлі житлового будинку АДРЕСА_1 були демонтовані, на виконання рішення Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), закріпленого у п. 3 протоколу засідання №31 від 17.10.2019, що свідчить про те, що станом на момент розгляду даного клопотання, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не здатний забезпечити збереження слідів кримінального правопорушення, що могли міститись у приміщеннях даху та горища житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, слідчий суддя враховує також і те, що заборона будь-яким особам користуватись арештованими приміщеннями, що є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку у даному випадку не є спів розмірною завданням кримінального провадження.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, перелічене у клопотанні, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) на зазначенемайно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) в рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року у справі № 761/41181/19 (провадження №1-кс/761/28204/2019) у рамках кримінального провадження № 0009777, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, на приміщення горища та даху в будинку АДРЕСА_1 та заборону будь-яким особам відчужувати та користуватися зазначеними приміщеннями, у тому числі заборону проживання, проведення будь-яких ремонтних робіт, перепланувань, перебудов, зміни конструктивних елементів, спрямованих на зміну стану горища та даху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 02 хвилин 24 грудня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1