УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.01.2020 Справа №607/27714/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року,
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року, мотивуючи її тим, що вказана постанова є передчасною та такою, що не відповідає вимогам закону, виходячи із наступного.

01 червня 2016 року, на виконання ухвали суду слідчим СВ прокуратури Тернопільській області до СРДР були внесенні відомості за №0000049 про те, що службові особи СВ Бучацького ВП вчинили службове підроблення в ході розслідування кримінального провадження №000488 від 16 грудня 2015 року.

В повідомленні про злочин були ґрунтовно викладені обставини, підтверджені письмовими доказами, про скоєння посадовими особами Бучацького ВП ГУНП в Тернопільській області службових злочинів. Зокрема, зазначено, що начальник СВ Бучацького ВП ОСОБА_7 , з метою відведення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за скоєний злочин, передбачений ч. 1 ст.382 КК України, переховування ним речового доказу-автомобіля у №0000081, ст.115 КК України, неповернення його потерпілим від імені підлеглого слідчого СВ Бучацького ВП ОСОБА_9 , звільненого наказом №71 о/с т.в.о. начальника ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 ще 22 грудня 2015 року і якому досудове розслідування кримінального провадження №00000488 від 16 грудня 2015 року взагалі не доручалось, будь-які слідчі дії ним не виконувались, 28 грудня 2015 року сфальсифікував постанову про його закриття, особисто вніс ці відомості до ЄРДР. Наступного дня, а саме 29 грудня 2015 року від імені звільненого з поліції ОСОБА_9 було підготовлено та в канцелярії Бучацького ВП зареєстровано супровідного листа за №1240/103/03-2015 з інформацією про закриття провадження та направлено її заступнику керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_11

30 листопада 2016 року, 26 грудня 2016 року слідчим прокуратури виносились постанови про закриття кримінального провадження за №0000049, які оскаржувались до суду.

24 травня 2016 року, 11 січня 2018 року ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду №607/5537/17, №607/27/18 постанови були скасовані як незаконні, слідчого прокуратури зобов`язано виконати конкретні процесуальні слідчі дії, спрямовані на неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надання їм правової оцінки та забезпечення прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

З цього часу ні потерпілі, ні представник про хід досудового слідства не інформувались, постанови про закриття не отримували.

На подане 13 листопада 2019 року через канцелярію прокуратури Тернопільської області клопотання, простою поштовою кореспонденцію 26 листопада 2019 року із штемпелем пошти від 22 листопада 2019 року було отримано постанову про закриття 28 вересня 2018 року цього кримінального провадження за №0000049.

Слідчим прокуратури після скасування судом постанов про закриття, надалі належного досудового розслідування у кримінальному провадженні не проводилось, викладені в повідомленні про злочин обставини та вказівки в ухвалах суду, що мають важливе значення для об`єктивного та законного рішення не перевірялись, постанова повторює попередню постанову про закриття 30 листопада 2016 pоку.

Слідчим прокуратури в постанові про закриття знову, без допиту колишнього слідчого ОСОБА_9 , формально наведені його особисті припущення, що останньому невідомо на підставі якого процесуального документу, доручалось здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000488 від 16 грудня 2015 року (п`ятниця) як і коли він отримав це провадження, яке в дійсності доручалось слідчому ОСОБА_12 , в якому ОСОБА_13 , не виконавши жодної слідчої дії, за «наслідками досудового розслідування», в останній день свого звільнення з поліції, а саме 22 серпня 2017 року (четвер) вніс завідомо неправдиві дані та виніс незаконну постанову про йог закриття, однак через «значне навантаження» знову нібито помилково зазначив дату закриття 28 грудня 2015 року та забувся внести до ЄРДР відомості про закриття вказаного кримінального провадження саме 22 грудня 2015 року.

Про те, хто 29 грудня 2015 року від імені вже звільненого з поліції ОСОБА_9 підготовив, підписав за нього та зареєстрував в канцелярії поліції супровідний лист на ім`я заступника керівника Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 у слідчого прокуратури фантазії не хватило, а лише залишило дуже багато сумнівних випадковостей і забувань про «розслідування» підлеглими ОСОБА_7 слідчим ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , з 16 по 22 грудня 2015 року без виконання жодної слідчої дії прийняли незаконне рішення про закритій.

Наведені в оскаржуваній постанові показання ОСОБА_9 не відповідають дійсності, оскільки у відповідності до Витягу з кримінального провадження №0000488, досудове розслідування доручалось слідчому виключно ОСОБА_12 , та у відповідності до відповіді №472/2/02/2016 начальника ГУНП ОСОБА_10 від 24 березня 2016 pоку, відомості в ЄРДР про закриття 22 грудня 2016 року ОСОБА_9 не вносились, а 28 грудня 2015 року вносились особисто начальником СВ ОСОБА_7 і ним же чи його підлеглими 29 грудня 2015 року були внесені завідомо неправдиві дані як в постанову про закриття, так і в супровідний лист з метою відвести ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Слідчий прокуратури не звертався до Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про тимчасовий доступ та отримання матеріалів з кримінального провадження №0000488, які мають значення для досудового слідства, не спростував жодних наведених в повідомленні про злочин обставин скоєння злочину, не дав оцінки факту, що по провадженні стосовно ОСОБА_8 , про невиконання судового рішення про накладення арешту на автомобіль (речового доказу, предмету злочину по вбивству та шахрайських діях) «Мерседес-Спринтер» НОМЕР_1 та його вилучення, на момент закриття не було виконано жодної слідчої дії, без допиту ОСОБА_8 , в постанову були внесені завідомо неправдиві відомості, що предмет злочину - автомобіль (невідомо де) знаходиться в м. Тернополі, і інше, що потерпілим спричиненні матеріальні і моральні збитки.

Слідчий прокуратури не надав належної оцінки дій начальника СВ ОСОБА_7 , який в силу своїх функціональних обов`язків (ст. 39 КПК України) здійснює відомчий процесуальний контроль за процесуальною діяльністю підлеглих слідчих.

Слідчий прокуратури не звертався до Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про тимчасовий доступ та отримання в ГУНП в Тернопільській області особової справи ОСОБА_9 , для з`ясування обставин коли ним був поданий рапорт на звільнення, чи саме йому належить в підробленій постанові про закриття і супровідному листі. В матеріалах також відсутня інформація з Держприкордонної служби, коли саме ОСОБА_9 виїхав з України і чи в дійсності перебуває там до цього часу.

Слідчим прокуратури проігноровано вказівку суду щодо перевірки наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України в діяннях інших осіб, окрім ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_15 , якому було доручено досудове слідство, процесуального керівника, який погодився з незаконним закриттям провадження, яке скасовувалось судом. Не проведено аналізу наданих слідству письмових доказів, які підтверджують вчинення посадовими особами Бучацького відділу поліції кримінальних правопорушень, передбачених ст.366 КК України.

Окрім цього, слідчий прокуратури не дав належної оцінки фактам, що слідчі Бучацького відділу поліції і надалі приймають рішення про закриття кримінального провадження №000488 від 16 грудня 2015 року, які судом і прокурором скасовуються як незаконні, що речовий доказ - автомобіль (за матеріалами справи на 2015 рік оцінений в 16 тис. дол. США) надалі зареєстрований за ОСОБА_8 потерпілим не повернутий.

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився.

Слідчий, будучи повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, та витребувані матеріали кримінального провадження № 0000049, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 вересня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року у звязку з відсутністю в діях слідчого СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП в Тернопільській області ОСОБА_9 , начальника СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , слубових осіб Теребовлянської місцевої прокуратури ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).

Згідно вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обовязок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року слідчим не вжито заходів для отримання доказів на підтвердження чи спростування доводів представника заявників ОСОБА_16 та ОСОБА_4 ОСОБА_3 , викладених у повідомленні про кримінальне правопорушення, з приводу вчинення службовими особами слідчого відділення Бучацького ВП Теребовлянського відділу поліції в Тернопільській області під час розслідування кримінального провадження № 0000488 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року підлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення обєктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року - задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 від 28 травня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000049 від 01 червня 2016 року скасувати, матеріали кримінального провадження надіслати до прокуратури Тернопільської області для визначення підслідності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1