20.05.2020 Єдиний унікальний № 371/458/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

20 травня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/458/20

Провадження № 1-кс/371/148/20

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2020 року за ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна подано слідчому судді 12 травня 2020 року.

Слідчий суддя перевірив зміст клопотання та додані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання.

Клопотання обґрунтовано тими обставинами, щослідчим відділом поліції розслідується кримінальне провадження за фактом нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_3 на території подвір`я його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .Ушкодження були спричинені дерев`яною палицею.

Матеріальний об`єкту виді дерев`яної палиці прямокутної форми, довжиною 0,65 м, розміром 5х2,5 см, добровільно передано слідчому на його пропозицію громадянкою ОСОБА_4 та оглянуто у на відкритій ділянці місцевості перед домоволодінням під номером АДРЕСА_1 .

За позицією слідчого переданий матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки, ймовірно, є знаряддям вчинення кримінально протиправних дій та містить на собі сліди вчинення злочину.

За положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, про розгляд клопотання повідомлені належно, в судове засідання не з`явилися. Їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Оцінка наданих матеріалів вказує на відсутність підстав для задоволення клопотання.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

10 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була заява ОСОБА_3 про факт нанесення йому тілесних ушкоджень.

Дані обставини підтверджені Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч. 1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10 травня 2020 року о 7 годині на території домоволодіння під номером АДРЕСА_1 , ймовірно, ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, дерев`яною палицею наніс ОСОБА_3 декілька ударів по голові, лівій руці та тулубу, чим завдав тілесних ушкоджень.

Матеріальний об`єкт,що став знаряддям вчинення кримінально протиправних дій та може містити на собі сліди вчинення злочину, у виді дерев`яної палиці, добровільно передано слідчому громадянкою ОСОБА_4 .

Переданий матеріальний об`єкт було оглянуто слідчим, його ознаки детально зафіксовані в протоколі огляду від 11 травня 2020 року: дерев`яна палиця довжиною 0,65 м, прямокутної форми розміром 5х2,5 см, на бокових поверхнях якої наявні нашарування речовини темно-бурого кольору.

Вказаний матеріальний об`єкт опечатаний ниткою чорного кольору, кінці якої скріплені відрізком аркушу паперу білого кольору з пояснювальними написами та підписами понятих.

Постановою слідчого від 11 травня 2020 року переданий об`єктдолучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

На підтвердження встановлених обставин кримінального правопорушення слідчим до клопотання додано копії протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 10 травня 2020 року, заяви ОСОБА_4 від 10 травня 2020 року, протоколу огляду місця події від 10 травня 2020 року, запиту та відповіді на запит ОСОБА_4 від 11 травня 2020 року, протоколу огляду предмета від 11 травня 2020 року, постанови про визнання речових доказів від 11 травня 2020 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 11 травня 2020 року, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 11 травня 2020 року, пояснення ОСОБА_5 від 10 травня 2020 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Матеріальний об`єкт у виді дерев`яної палиці з нашаруванням слідів речовин бурого кольору, є таким, що, ймовірно, містить зразки крові особи, яка зазнала протиправного посягання та якій спричинені тілесні ушкодження вказаним об`єктом.

Даний об`єкт, згідно ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речовий доказ вчинення злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Поряд з цим, об`єкт у виді дерев`яної палиці не являється майном в розумінні цивільного законодавства України.

Дійсно, згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України «вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном», яке, за змістом ст.ст. 167, 169 КПК України, має бути або арештованим, або повернутим особі, в якої воно вилучене.

Проте в наведених нормах йдеться про речі, а згідно зі ст. 179 ЦК України «річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки».

Загальновизнаними в теорії цивільного права ознаками речі є її властивості задовольняти потреби людини, бути об`єктом цивільно-правового обігу, мати споживчі якості. Не можуть бути визнані речами предмети матеріального світу, які не наділені корисними властивостями.

Під час огляду можуть вилучатися будь-які предмети, що мають значення для кримінального провадження, зокрема й сліди та предмети, на яких вони залишилися. Перші з них (сліди), поза всяким сумнівом, не є речами, останні - не стають ними автоматично, оскільки не завжди мають юридичні ознаки речі, а отже, не можуть вважатися тимчасово вилученими й піддаватися арешту.

Такі ж сліди та предмети можуть бути передані слідчому, що мало місце у даному кримінальному провадженні.

На речові докази, які не являються майном, і не можуть належати фізичній чи юридичній особі, арешт не може бути накладений, так як такі докази являються лише результатом фіксації певних слідів правопорушення.

Оскільки речовий доказ у виді дерев`яної палиці не являється майном, то він не підлягає поверненню за результатами відмови в задоволенні клопотання про його арешт.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, не свідчать про обґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000213, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2020 року за ст. 125 ч. 1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1