Справа № 743/780/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/171/20
Категорія - продовження строку тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 345 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Озургеті, Грузія, громадянину Грузії, не одруженому, з середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , який тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, до 17 лютого 2020 року включно.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися та не зникли.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просить ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , з тих підстав що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є недоцільним та відсутні підстави для ухвалення такого рішення.

Звертає увагу, що обираючи найсуворіший вид запобіжного заходу, суд послався на підстави наведені у клопотанні прокурора, однак не перевірив чи дійсно ці підстави обґрунтовані та доведені стороною обвинувачення належним чином.

На думку захисника, безпідставним є твердження про можливість переховування обвинуваченого та ухилення від явки до суду. Перебуваючи під домашнім арештом на стадії досудового розслідування і на особистому зобов`язанні підчас судового розгляду, ОСОБА_8 не переховувався від органів досудового розслідування та суду. Будучи затриманим у Болгарській Республіці, сам виявив бажання бути екстрадованим в Україну, про що підписав відповідні документи.

Її підзахисний не вчиняв жодних спроб впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому необґрунтоване та безпідставне є продовження строку тримання під вартою, яке суперечитиме практиці Європейського Суду з прав людини.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 просила проводити апеляційний розгляд справи без її присутності та її підзахисного ОСОБА_8 , в той час як відповідно до ч. 1 ст. 52 КПК України, присутність захисника є обов`язковою. Через неявку адвоката ОСОБА_9 на виклик в судове засідання на 14 год. 30 хв. 17.01.2020і її позицію по справі, апеляційний суд призначив захисника через центр вторинної правової допомоги.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката, яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти аргументів сторони захисту, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судовому розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 345 КК України, які віднесені до особливо тяжких та середньої тяжкості кримінальних правопорушень.

Посилання захисника на те, що Грецькою Республікою було відмовлено у екстрадиції ОСОБА_8 до України і цього разу обвинувачений міг скористатись можливістю звернутись до суду в м. Афіни і Україна знову б отримала відмову у його видачі, є безпідставними, з урахуванням того, що ОСОБА_8 був затриманий на території Болгарської Республіки, яка і вирішувала питання його видачі Україні.

Та обставина, що ОСОБА_8 підписав папери щодо спрощеної процедури екстрадиції не свідчить про те, що він буде дотримуватись процесуальної поведінки та знову не залишить територію України, куди в`їхав незаконно, без належного оформлення документів.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд вірно зазначив в ухвалі, що вказані прокурором ризики не зменшились та визнав їх такими, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, і на час судового розгляду кримінального провадження по суті вони виключають можливість заміни запобіжного заходу ОСОБА_8 на більш м`який.

Враховуючи соціальний статус обвинуваченого на території України, те, що він ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків та перебував у міжнародному розшуку, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, належне обґрунтування доцільності продовження ОСОБА_8 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх співставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2019 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 лютого 2020 року, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12