ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 766/4037/20 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/507/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 березня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Херсона, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який проходить військову службу на посаді водія 2 відділення глибинної розвідки 1 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 16 травня 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0001092 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 18 березня 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання вартою ОСОБА_10 , задоволено, продовжено строк тримання під вартою строком до 16 травня 2020 року, включно.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що обґрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , та наявність ризиків, суд послався на те, що обвинувачений ОСОБА_10 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, не має неповнолітніх дітей та інших утриманців, за час проходження служби має одне стягнення

Разом з тим, поза належною увагою суду залишилось те, що сама тяжкість злочину не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений ОСОБА_10 має постійне місце реєстрації, де проживає разом з батьками, також в м. Херсоні проживає його рідний брат його сім`я, бабуся та дідусь, що вказує на наявність у ОСОБА_10 міцних соціальних зв`язків

Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 є особою працевлаштованою, проходить військову службу за контрактом, за місцем служби має позитивну характеристику. Сам факт наявності у обвинуваченого одного стягнення не може свідчити про його намір втечі.

Також, як клопотання прокурора, так і оскаржувана ухвала суду зовсім не містять обґрунтування ризиків можливого незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_10 на свідків та потерпілого та можливість його перешкоджанню кримінальному провадження іншим чином.

Також, на думку апелянта, прокурором не доведено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_10 недостатньо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та оскаржуваної ухвали суду підставами для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 стали: його обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі до 8 років, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців, отримане за період проходження військової служби у 2020 році дисциплінарне стягнення за невихід на службу

Зважаючи на викладене як прокурор, так і суд, прийшли до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків (з огляду на обставини злочину у вчиненні якого він обвинувачується), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 KHK України.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_10 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Згідно матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_10 має постійне місце проживання та реєстрації в м. Херсоні, де проживає разом з батьками, також в м. Херсоні проживає його рідний брат з сім`єю, дідусь та бабуся, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_10 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить службу за контрактом, згідно характеристики командування військової частини від 03 березня 2020 року характеризується виключно позитивно, що вказує на його працевлаштованість та отримання грошового забезпечення, тобто наявність постійного джерела прибутку. За час проходження військової служби обвинувачений ОСОБА_10 має одне стягнення за невихід на службу.

Також, згідно матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності не притягувався, будь яких відомостей, які б свідчили про порушення ним умов утримання в СІЗО матеріали провадження не містять.

На думку колегії суддів, вищевказані обставини в їх сукупності, на думку колегії суддів, вказують на існування лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, що за час проведення досудового розслідування та перебування кримінального провадження в суді першої інстанції зменшився

Відповідно до п. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, вищевказані обставини, як і обставини про неможливість запобігання існуючому ризику, шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу та забезпечення ним належної процесуальної поведінки, як клопотання, так і оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містять.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»),

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання його під вартою відносно, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведеність прокурором того, що подальше тримання під вартою обвинуваченого є виправдним, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , в тому числі наявність у нього постійного джерела доходу, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка в разі неналежного виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків може бути звернена на користь держати, та у разі внесення її обвинуваченим, за результатами розгляду кримінального провадження по суті, може бути повністю чи частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

На думку колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді застави зможе запобігти існуючому ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а в подальшому і виконання ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження процесуального рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст. 395, 399, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 18 березня 2020 року, якою відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 16 травня 2020 року, включно скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 84080 грн.,

Обвинувачений ОСОБА_10 , не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти у національній грошовій одиниці на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:
-прибувати до суду за кожним викликом;
-не відлучатися без дозволу суду з м. Херсон, за винятком виїзду до м. Скадовськ Херсонської обл. військова частина НОМЕР_1 для виконання завдань пов`язаних з проходженням війської служби;
-не спілкуватися з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу кримінального правопорушення, окрім як під час проведення судових засідань;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави заставодавцем, роз`яснити йому про те, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на старок від п`яти до восьми років та на нього покладені певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України..

Встановити строк дії ухвали, в частині покладених обов`язків, до 16 травня 2020 року, включно,
Виконання ухвали в частині покладених обов`язків, покласти на Суворовське відділення поліції ГУНП в Херсонській області.
Копії ухвали невідкладно направити начальнику ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала набирає законної з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: