Справа № 206/814/20
Провадження № 1-в/206/95/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-адвоката ОСОБА_4 ,
представника, лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, стосовно якої вирішується питання
про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в режимі відеоконференції, письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про зміну примусових заходів медичного характеру, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 року заявник звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з письмовою заявою про зміну примусових заходів медичного характеру з перебування в умовах відділення з загальним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , до якого згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2018 року були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. Після чого примусові заходи неодноразово продовжувались, останній раз відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2019 року.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника та ОСОБА_6 в судовому засіданні просили задовольнити письмову заяву.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Зігдно ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України. При цьому необхідно мати на увазі, що продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру можна кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.
В письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 29 від 20.02.2020 року вказано, що перебуваючи у стаціонарі стан ОСОБА_6 покращився та залишається стабільним, про що свідчить відсутність афективних коливань з виявленням вірних соціальних установок.
Комісією лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомендовано змінити примусові заходи медичного характеру з перебування в умовах відділення з загальним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 , задовольнити, та змінити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про зміну примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі протягом 7 (семи) днів.

Суддя ОСОБА_1