УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 008 99 від 25.10.2019за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м.Києва звернулась прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 008 99 від 25.10.2019 арешту на автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Kostrzewa Grzegorz Jozef.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 24.10.2019 водій автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 (Республіка Польща), ОСОБА_4 , рухаючись автодорогою Біла Церква Узвин у нарямку м. Узни, не впорався з керуванням, внаслідок чого поблизу с. Томилівка допустив виїзд на праве узбіччя з подальшим з`їздом у кювет, де зіткнувся із деревом. У результаті ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 25.10.2019 вилучено автомобіль «Фольксваген», який поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Матросова, 48 «А».
У зв`язку з викладеним, прокурор просила накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його схоронності.

У судове засідання прокурор, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання належним чином, не прибула, про поважність причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК тимчасово вилученим майном серед іншого можуть бути речі, якщо вони виготовлені, пристосовані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправних шляхом.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час огляду, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.
Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Наданими прокурором матеріалами доведено, що автомобіль, на який ініційоване накладення арешту, є засобом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди його вчинення.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказаний автомобіль є засобом вчиненнязлочину містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування реальних ризиків приховування та використання вказаного майна.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 191 100 000 008 99 від 25.10.2019 арешт на автомобіль «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1