КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання застоводавця ОСОБА_5 на поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілої юрособи ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8
ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10
ОСОБА_11
ОСОБА_12
заставодавця ОСОБА_5
представника заставодавця адвоката ОСОБА_13
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року
ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років 1 місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_10 призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі у виді 5 років.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України виконувати самостійно.

ОСОБА_12 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року виконувати самостійно.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_5 , як заставодавець, подала апеляційну скаргу, в якій становить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, вирок суду змінити, включивши в резолютивну частину вироку рішення про повернення застави ОСОБА_5 , в решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку ОСОБА_5 зазначає про те, що її не було викликано як заставодавця до суду при розгляді питання про звернення застави в дохід держави, і застава звернена в дохід держави виключно за усною ініціативою прокурора про зміну запобіжного заходу, а з клопотанням про звернення застави в дохід держави прокурор не звертався.
ОСОБА_5 наголошує на тому, що їй, як заставодавцю, жодних рішень не надсилалось та не вручалось, до суду вона жодного разу не викликалась, тобто, вказане свідчить те, що суд проігнорував обов`язок виклику заставодавця для розгляду питання про звернення застави в дохід держави чим порушив право власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 та її представника, захисників та обвинувачених, які вважали, що ОСОБА_5 строк на оскарження вироку пропущений з поважних причин, оскільки в судові засідання вона не викликалась, будь-яких відомостей матеріали кримінального провадження про це не містять, хоча відповідно до вимог закону її як заставодавця під час вирішення питання про звернення застави в дохід держави зобов`язані були викликати до суду; прокурора, яка заперечувала проти поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, вважаючи, що ОСОБА_5 повинна була знати про прийняте стосовно застави рішення; представника потерпілої юрособи, який покладався на розсуд суду, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, колегія суддів доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ухвалою суду від 31 жовтня 2016 року надано дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_10 для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, та сума застави в розмірі 27560 грн., внесену за обвинуваченого ОСОБА_10 , звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України (ас. 73-74 т.1).

Згідно з положеннями ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 грудня 2018 року (справа № 628/969/1, провадження № 51-9513км18), статтею 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До цього переліку, зокрема, віднесено певні ухвали слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК).

За ч. 10 ст. 182 КПК у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК.
Виходячи з системного аналізу ст. 309 КПК та враховуючи положення ч. 10 ст. 182 КПК, колегія суддів вважає, що термін «застосування запобіжного заходу» у цьому випадку охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід

Оскільки ухвала про звернення застави в дохід держави, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, не підлягає окремому оскарженню, ОСОБА_5 , як заставодавець, оскаржила вирок суду в частині вирішення питання запобіжного заходу, оскільки вирішення вказаного питання стосується її інтересів.
Будь-яких відомостей, що ОСОБА_5 , як заставодавець, викликалась до суду під час вирішення вказаного питання, або в інший спосіб була повідомлена про прийняте судом рішення, матеріали кримінального провадження не містять, а, відтак, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5 пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Подана ОСОБА_5 апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

З огляду на викладене, за відсутністю перешкод для відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою колегія суддів доходить висновку про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року.

Керуючись ст. 376, 396, 398 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження вироку Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року.

Надіслати учасникам судового провадження копії ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги, інформацією про їхні права та обов`язки, встановивши строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу, до 19 лютого 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3