У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002067.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
представник юридичної особи ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на зерно сою, яке знаходиться у володінні ТОВ «МСП Ніка-Тера», та яке було поставлено відповідно до товарно-транспортної накладної № 700678 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «Рено» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , масою нетто 30 740 кг, відповідно до товарно-транспортної накладної № 700679 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_4 , масою нетто 34 060 кг, до товарно-транспортної накладної № 700680 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_6 , масою нетто 3 5620 кг, а всього загальною масою нетто 100 420 кг, за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (23-А, 23-В). Ухвалено арештоване зерно сою у кількості 100 420 кг передати на зберігання ТОВ «Капліт Трейд».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі представник юридичної особи ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, накласти арешт на зерно сою у кількості 100 420 кг, яке належить ТОВ «Капліт Трейд» без посилання на знаходження арештованого майна у володінні ТОВ «МСП Ніка-Тера».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що 24.10.2019 р. на територію ТОВ «МСП Ніка-Тера» було відвантажено зерно сою у кількості 100 420 кг, згідно з товарно-транспортними накладними № 700678 від 24.10.2019 р., № 700679 від 24.10.2019 р. та № 700680 від 24.10.2019 р..
Проте, соя в кількості 100 420 кг, яка була відвантажена на територію ТОВ «МСП Ніка-Тера», згідно з переліченими вище товарно-транспортними накладними, 15.11.2019 р. була відвантажена з території ТОВ «МСП Ніка-Тера» за здавальним актом № 8 на судно «NAZLICAN», за дорученням № 12/11-8 від 12.11.2019 р. вантажовласника/відправника ТОВ «Тайпром».
На день звернення слідчого з клопотанням та постановлення оскаржуваної ухвали (21.11.2019 р.), арештоване майно не знаходилось на території «у володінні» (як зазначається в ухвалі) ТОВ «МСП Ніка-Тера». ТОВ «МСП Ніка-Тера» надає лише послуги з перевалки та (тимчасового) зберігання сільськогосподарської продукції, у володінні ТОВ «МСП Ніка-Тера» така продукція не перебуває. Право власності під час відвантаження такої продукції на територію ТОВ «МСП Ніка-Тера» до Товариства не переходить.
Тобто, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.
Не викликавши в судове засідання представника ТОВ «МСП Ніка-Тера», який міг би надати слідчому судді інформацію стосовно майна, яке підлягало арешту, слідчий суддя допустила неповне з`ясування обставин кримінального провадження, що перешкодило їй ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Як наслідок, слідчим суддею протиправно обмежено права та законні інтереси ТОВ «МСП Ніка-Тера», яке на сьогодні фізично та юридично неспроможне виконати оскаржувану ухвалу слідчого судді, чим для ТОВ «МСП Ніка-Тера» створюються невиправдані процесуальні обмеження в його законній господарській діяльності.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002067, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.10.2019 р. до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся директор ТОВ «Капліт Трейд» ОСОБА_8 із заявою, в якій просив вжити заходів до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом, за допомогою зазначення невірних даних в товаротранспортних накладних на поставку сої до ТОВ «МСП Ніка-Тера» заволоділа грошовими коштами (отриманими від збуту сої) підприємства, чим спричинила ТОВ «Капліт Трейд» майнову шкоду.
21.11.2019 р. слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на зерно сою, яке знаходиться у володінні ТОВ «МСП Ніка-Тера», та яке було поставлено відповідно до товарно-транспортної накладної № 700678 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , масою нетто 30 740 кг, відповідно до товарно-транспортної накладної № 700679 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_4 , масою нетто 34 060 кг, до товарно-транспортної накладної № 700680 від 24.10.2019 р. транспортним засобом «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з причіпом, реєстраційний номер НОМЕР_6 , масою нетто 35 620 кг, а всього загальною масою нетто 100 420 кг, за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Айвазовського, 23 (23-А, 23-В). Арештоване зерно сої у кількості 100 420 кг передати на зберігання ТОВ «Капліт Трейд».
Клопотання мотивоване тим, що зазначене вище зерно сої є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, і залишення його у ТОВ «МСП Ніка-Тера» може призвести до його псування, знищення або перетворення, а також відчуження, а тому для недопущення протиправних дій виникла необхідність у накладені арешту на вище вказане зерно сої.
Слідчий суддя, врахувавши, що зазначене зерно є предметом кримінального правопорушення та відповідає критеріям ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 167, ч. ч. 1, 2 ст. 170, ст. 173 КПК України, дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, представника юридичної особи на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України), можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст.170 КПК України), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

При постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділом Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002067, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на підставі заяви директора ТОВ «Капліт Трейд» ОСОБА_8 про вжиття заходів до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом, за допомогою зазначення невірних даних в товарно-транспортних накладних на поставку сої до ТОВ МСП «Ніка-Тера», заволоділа грошовими коштами (отриманими від збуту сої) підприємства, чим завдала ТОВ «Капліт-Трейд» майнову шкоду.

Слідчий суддя, на думку апеляційного суду, дійшов невірного висновку про наявність підстав для арешту зерна сої, оскільки всупереч вимог ст. ст. 170, 171 КПК України в клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, відсутні правові підстави та обґрунтування необхідності накладення арешту, не конкретизовано його підстав та мети.
Ані клопотання слідчого, ані матеріали кримінального провадження, не містять будь-яких даних стосовно причетності ТОВ МСП «Ніка-Тера» до факту заволодіння невстановленою особою грошовими коштами (отриманими від збуту сої) ТОВ «Капліт-Трейд», не надав таких даних і прокурор в судовому засідання під час апеляційного розгляду.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Апеляційний суд вважає, що органом досудового слідства не доведено й існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, як і не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.
Крім того, не містять матеріали провадження й будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого останній звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту.
Слідчим суддею, з дотриманням вимог ст. ст. 132, 173 КПК України, вказані обставини в їх сукупності не враховані та належної правової оцінки їм не надано.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу представника ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002067, скасувати.
Постановити нову ухвалу. У задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 про накладення арешту відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ ____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3