Справа № 136/1778/19
провадження №1-кп/136/110/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 24.09.2019 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 16.06.2019, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.337 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

адвоката - захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_3 , будучи, у відповідності до положень ст. 17 Конституції України, ст.26-2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», постанови Кабінету Міністрів України від 12 листопада 2014 року №607 «Про затвердження структури військового резерву людських ресурсів» та Тимчасової інструкції про порядок зарахування військовослужбовців при звільнені з військової служби в запас (демобілізації) до військового оперативного резерву першої черги, а також наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2017 № 13, зарахованим до військового оперативного резерву першої черги та відповідно до Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 29 жовтня 2012' №618/2012 про затвердження Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, а також розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2019 № 30дск включеним до списку осіб, які повинні направитись на навчальні збори, ухилився від проходження навчальних зборів за наступних обставин.
Так, 07.06.2019 ОСОБА_3 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09:00 год. 10.06.2019 для відправки на навчальні збори.
ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. 35 Указу Президента України від 29 жовтня 2012 №618/2012 про затвердження Положення про проходження громадянами України служби у військовому резерві Збройних Сил України, будучи за станом здоров`я придатним для проходження військової служби, незважаючи на попередження посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, переслідуючи мету ухилення від навчальних зборів, за відсутності обставин, на підставі яких резервіст може бути звільнений від виконання обов`язків служби у військовому резерві, у зазначений у повістці час до Липовецького РВК не з`явився, тим самим ухилився від навчальних зборів.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів.
Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 24.09.2019 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 337 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності захисника.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 є злочином невеликої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.
Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, а саме: ухилення військовозобов`язаного від навчальних зборів, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 337 КК України.
Судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується позитивно; на обліку в лікаря психіатра та в наркологічному кабінеті не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

У ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, 65-67 КК України, ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24.09.2019 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 16.06.2019.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 337 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 24.09.2019 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1