Справа №295/2332/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0006355 від 07.10.2016 р. стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , непрацюючого, офіційно не одруженого, раніше судимого:

- 12.03.1992 Перечинським районним судом Закарпатської області за ст. 141 ч. 2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

- 22.11.1996 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст.ст. 86-1, 44 КК України на 1 рік позбавлення волі

- 22.12.1998 Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ст. 140 ч. 2 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 19.03.2002 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст. 395 КК України на 1 місяць арешту;
- 12.11 2002 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст. 185 ч. 4 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі
- 21.01.2003 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст.ст. 121 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- 23.09.2003 Староміським районним судом м. Вінниці за ст.ст. 391, 71 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі;
- 18.12.2009 Ужгородським міським судом Закарпатської області за ст. 296 ч. 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік;
- 08.12.2010 Сколівським районним судом Львівської області за ст.ст. 286 ч. 2, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання 08.12.2014;
по обвинуваченню за ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Великий Березний Закарпатської області, громадянин України, проживаючий АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 15.02.2016 Залізничним районним судом м. Львова за ст. 345 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України іспитовим строком 1 рік;
по обвинуваченню за ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Коростівці Жмеринського району Вінницької області, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_3 , неодруженої, дітей на утриманні не має, раніше не судимої;
по обвинуваченню за ст. 187 ч. 4 КК України

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Фастів Київської області, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
по обвинуваченню за ст. 187 ч. 4 КК України

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2016 року близько 23 години ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи неподалік приміщення автовокзалу, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 93, домовились вчинити розбійний напад за попередньою змовою на ОСОБА_20 за наступних обставин.
Так, в цей час та місці, до ОСОБА_15 підійшов раніше незнайомий ОСОБА_21 , під час розмови останній запропонував ОСОБА_15 надати йому інтимні послуги за винагороду, на що вона погодилась, отримала за майбутні послуги 500 грн., які передала ОСОБА_12 , та повідомила про наявність у останнього ще інших грошових коштів, та напрямок їх подальшого руху з ОСОБА_22 ..
Після чого ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 направилися в напрямку залізничного вокзалу за адресою м. Житомир, майдан Привокзальний, 1, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи в рамках спільного злочинного умислу, направленого на вчинення розбійного нападу, направились до місця вчинення злочину з іншої сторони вулиці, з метою уникнення бути викритими Дойчем М..
Прийшовши на майдан Привокзальний, 1, в м. Житомирі, де неподалік знаходиться товарноваговий перон ОСОБА_21 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 почали розмовляти між собою. В цей час, непомітно для потерпілого, до них підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Після чого, останній, діючи в межах спільного злочинного умислу, своєю рукою раптово наніс удар в обличчя ОСОБА_23 , від якого останній не втримався на ногах та впав на землю. Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_12 зі значною силою прикладання продовжив наносити ногами ОСОБА_23 удари по голові, декілька ударів по голові ногою було нанесено і ОСОБА_14 .. Внаслідок вказаних ударів ОСОБА_21 втратив свідомість. В цей час, інші двоє співучасників, ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , спостерігали за навколишньою обстановкою, щоб у разі появи сторонніх осіб, завчасно повідомити про це інших нападників та покинути місце злочину з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Скориставшись безпорадним станом ОСОБА_24 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи в межах спільного злочинного умислу, в ході обшуку одягу потерпілого виявили та заволоділи чужим майном, належним останньому, а саме ОСОБА_12 - мобільним телефоном марки «IPHONE 6S», ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 15 180 гривень, а ОСОБА_13 - грошовими коштами в сумі 60 доларів США, що в перерахунку згідно курсу Національного банку України становить 1553 гривень 33 копійки., а всього заволоділи майном на суму 16733 грн. 33 коп.. У подальшому ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_26 з викраденим майном місце злочину покинули, розпорядившись ним на власний розсуд.
Внаслідок нанесення ударів ОСОБА_20 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової-лицьової травми; синців на обличчі, крововиливів під кон`юнктиву обох очей, перелому кісток лицьового черепа, основи черепа, крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку, забою головного мозку, крововиливів в решітчасту, основну та ліву гайморові пазухи, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Такими умисними діями, які виразились у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вчинили злочин, передбачений ст. 187 ч. 4 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що ОСОБА_27 його співмешканка, ОСОБА_28 є його родичем, племінником, ОСОБА_29 подруга племінника. Були разом в м. Житомирі на автовокзалі, він з ОСОБА_28 грали на ігрових автоматах, де вживали спиртне. Він заснув на автовокзалі, його підняли усі втрьох, посадили в таксі, прокинувся в м. Новоград-Волинському. Так як у інших не було документів, а у нього був паспорт, вони попросили його здати в ломбард телефон «Айфон», за який він отримав 2000 грн., гроші витратили на їжу та одяг. Участі у пограбуванні потерпілого та його побитті не приймав, інші обвинувачені його оговорюють.

Обвинувачена ОСОБА_14 в судовому засіданні вказала, що вона проживала з ОСОБА_30 , а ОСОБА_29 з ОСОБА_28 , переїжджали з одного місця на інше, а тому в жовтні вона вдруге була в м. Житомирі. Вдень вона та ОСОБА_29 жебракували на автовокзалі, чоловіки спочатку ходили на ігрові автомати, а потім перебували в приміщенні автовокзалу, спали. Вона та ОСОБА_29 випадково познайомилися з загиблим, він сам звернувся до них, вони не могли з ним спілкуватися, так як він говорив англійською, вона лише зрозуміла його ім`я та повідомила своє, ОСОБА_29 взагалі не розуміла мови, спілкувалася з ним за допомогою жестів. Він придбав їм у нічному кіоску напої, потім запропонував ОСОБА_29 надати йому сексуальні послуги, заплатив за це гроші. Вони вдвох пішли з чоловіком в напрямку залізничного вокзалу, коли вона спустилася за загиблим та ОСОБА_29 , побачила, що той розстібає ґудзики на штанах, а ОСОБА_29 щось заперечувала, з`явилися ОСОБА_28 та ОСОБА_31 , особисто вона нанесла декілька ударів загиблому, злякалася коли чоловік впав, не бачила хто забирав речі. Визнає свою вину, визнає обставини вчинення злочину, зазначені в обвинувальному акті. Зазначила, що залишивши чоловіка на тому ж місці, де відбувалася подія, вчотирьох поїхали до м. Новоград-Волинського, де ОСОБА_31 та ОСОБА_28 здали в ломбард телефон, отримані гроші витратили на свої потреби.

Обвинувачена ОСОБА_15 також зазначила у своїх показаннях, що познайомилася з іншими учасниками події незадовго до жовтня 2016 року, вона проживала з ОСОБА_28 , а ОСОБА_27 була співмешканкою ОСОБА_32 . Приїхали до м. Житомира, вона з ОСОБА_27 жебракували на вокзалі, а хлопці були на ігрових автоматах, потім спали на автовокзалі. Познайомилися з Дойчем, за обставин повідомлених ОСОБА_27 . Мала намір споїти чоловіка, а потім обікрасти, так як бачила у нього великий гаманець і думала, що там є гроші, та втекти, проте споїти алкоголем не змогла. Гроші, які наперед отримала від ОСОБА_33 , віддала ОСОБА_34 , так як усі зароблені гроші віддавали йому. Розповіла про ОСОБА_33 , ОСОБА_31 сказав завести в темне місце, а тому вона пішла з Дойчем та іншими до залізничного вокзалу, вдень вона шукала туалет, а тому дорогу вже знала. Сурмай та ОСОБА_28 з ними разом не йшли, бачила їх на протилежній стороні вулиці. Коли спустились з моста по східцям до певного місця, вона відмовилася надавати послуги, в цей час до них підійшли хлопці, ОСОБА_35 злякався і почав махати руками. Сурмай вдарив його в обличчя, той впав, ОСОБА_31 наносив удари ногами, попав по очкам, чи бив ОСОБА_28 сказати не може, так як злякалась. Бачила, що ОСОБА_28 повертався до місця, щось брав. Потім поїхали в м. Новоград-Волинський, де здали в ломбард телефон, який був у ОСОБА_32 .

Обвинувачений ОСОБА_13 в своїх показаннях зазначив, що ОСОБА_29 та ОСОБА_27 сказали правду, він знав, що дівчата повинні були самі завести чоловіка з гаманцем в безлюдне місце, він з ОСОБА_30 мали їх підстрахувати, а тому йшли позаду дівчат на протилежній стороні вулиці. Він підійшов до загиблого, який лежав на землі, коли інші обвинувачені були поряд з ним, на обличчі ОСОБА_33 була кров і він перевернув його, щоб той не захлинувся. Коли перевертав, то у внутрішній кишені піджака побачив гаманець, який забрав, грошей було небагато в сумі не більше 60 доларів США. Телефон побачив у ОСОБА_32 , який потім здали в м. Новоград-Волинську в ломбарді на ім`я ОСОБА_32 , останній мав паспорт.

Дослідивши надані докази суд вважає, що знайшло своє підтвердження вчинення обвинуваченими кримінального проавопорушення.

Свідок ОСОБА_36 підтвердив, що він був черговим контролером на автовокзалі, бачив двох дівчат ромської національності, які жебракували, за ними не слідкував весь час, але вони були на вокзалі цілий день вдвох, з ними нікого з чоловіків не бачив.
Під час пред`явлення фотознімків осіб для впізнання свідок ОСОБА_36 вказав на фото ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як на осіб, які 6.10.2016 перебували на території автовокзалу та просили милостиню, що зазначено у відповідних протоколах (т. 4 а.с. 236, 240).
Свідок ОСОБА_37 пояснив, що працює водієм у службі таксі. Восени 2016 року близько 23-24 години отримав повідомлення зі служби виклику в с. Зарічани Житомирського району. Коли приїхав по замовленню, це якийсь ресторан, що знаходиться на приватній території, до автомобіля сів громадянин єврейської національності, приблизно 60 років, був одягнений у національний одяг - капелюх та сюртук, та говорив погано російською мовою, з акцентом. ОСОБА_38 , яка його супроводжувала до машини, сказала завезти пасажира до автовокзалу, останній був без речей. Коли вони прибули до автовокзалу, пасажир спочатку нібито когось чекав, а потім запитав чи є ще вокзал і вони поїхали на залізничний вокзал. Проте коли під`їхали до залізничного вокзалу, там так само пасажир, не виходячи із машини, озирнувся навкруги та сказав, щоб повернутися до автовокзалу, по приїзду до автовокзалу він його висадив біля ялинок перед входом. Під час поїздки пасажир з кимось спілкувався по мобільному телефону, був спокійним.
Перебування ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 одночасно на автовокзалі підтверджено також показаннями свідків ОСОБА_39 , ОСОБА_40 ..
Свідок ОСОБА_41 в судовому засіданні пояснила, що працювала у кіоску, який розташований на автовокзалі біля платформ. Це був нічний час, 23-24 година, до кіоску підійшов сивий громадянин з бородою, громадянин Ізраїлю судячи з одягу, з ним було дві дівчини молодого віку, купував напої, розраховувався за товар. Потім чоловік з дівчатами направилися в сторону приміщення вокзалу, куди конкретно не бачила. Коли пізніше бачила відеозапис з камер спостереження, вона впізнала дівчат.
Окрім того свідок ОСОБА_42 пояснив, що працює черговим автовокзалу. Перебуваючи на робочому місці близько 24 години 06.10.2016 року бачив, як чоловік єврейської національності із довгою бородою, разом з двома дівчатами пройшли через дорогу і пішли в напрямку залізничного вокзалу.
Під час пред`явлення свідку ОСОБА_43 фотознімків декількох осіб упізнав ОСОБА_27 та ОСОБА_29 , зазначивши, що вони йшли з чоловіком років 60 в напрямку залізничного вокзалу, впізнав і ОСОБА_32 з ОСОБА_28 , які йшли по іншій стороні вулиці вслід за дівчатами та чоловіком, про що зазначено у відповідних протоколах від 11.10.2016 та 13.10.2016 (т. 3 а.с. 76, 79, 82,85).
Зазначені докази в своїй сукупності підтверджують факт знаходження обвинувачених та загиблого Дойча у нічній час на автовокзалі і подальший напрямок їх руху в сторону залізничного вокзалу.
07.10.2016 приблизно о 7 годині 40 хвилин працівниками патрульної поліції в м. Житомирі був виявлений на ділянці місцевості по провулку Товарно-вантажному в м. Житомирі (район залізничних колій) чоловік, який мав тілесні ушкодження на обличчі, був без свідомості, обличчя та одяг мали плями речовини бурого кольору, навколо нього були розкидані різні предмети зубний протез, особистий документ, різні папірці, фотографія. Відповідно до особистого документу, який був поряд з ним, цією особою був ОСОБА_20 , громадянин Ізраїлю. Обставини виявлення чоловіка були зафіксовані на нагрудну відеокамеру поліцейського та в послідуючому перезаписані на службовий комп`ютер (т. 4 а.с. 79-93).
Відповідно до вказаних записів постраждалого було поміщено до карети швидкої допомоги для надання медичної допомоги у стаціонарному закладі.
Під час огляду вказаного місця події 07.10.2016 було виявлено чохол від мобільного телефону, зарядний пристрій до мобільного телефону з usb-шнуром, зубний протез, на асфальтовому покритті виявлені плями речовини темно-бурого кольору; окрім того біля в`їзних воріт на територію ПП «Сучасне дорожнє будівництво» виявлено обкладинку на документ синього кольору із написом на івриті, на ділянці між ґрунтовою дорогою та залізничними коліями на траві виявлено заламінований документ із фотокарткою особи чоловічої статі, аркуш паперу із написами, фотокартку із зображеннями чоловіка, жінки та 3 дітей (т. 2 а.с. 142, 161), а під час огляду у приміщенні Житомирської обласної клінічної лікарні ім. О.Гербачевського було вилучено речі, що належали постраждалому ОСОБА_20 , а саме туфлі чорного кольору, чоловічу сорочку білого кольору із плямами речовини бурого кольору, штани чорного кольору з ремінцем, дві шапки чорного кольору у вигляді капелюха та кашкета, труси чоловічі чорного кольору з білими смужками, шкарпетки, етнічна трикотажну кофту чорного кольору, етнічну трикотажну жилетку, рушник етнічний, рушник, майку (т. 2 а.с. 150).
Згідно висновку експерта № 2555 від 13.10.2016 р. у ОСОБА_24 були виявлено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової-лицьової травми, синців на обличчі; крововиливів під кон`юнктиву обох очей; перелому кісток лицьового черепа, основи черепа; крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку; забою головного мозку; крововиливи в решітчасту, основну та гайморову пазухи. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предмета (ів), не залишивши в них яких-небудь специфічних та характерних ознак, дозволяючих ідентифікувати їх контактуючу слідоутворюючу поверхню, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (т. 2 а.с. 198). За висновком експертизи № 2914 від 10.12.2016 виявлені тілесні ушкодження у потерпілого у вигляді синців на обличчі, крововиливів під кон`юнктиву обох очей, перелому кісток лицьового черепа, основи черепа, крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку, забою головного мозку, крововиливів в решітчасту, основну та ліву гайморову пазухи являються нехарактерними для падіння на площину, як з прискоренням, так і без нього. Визначити точну кількість нанесених ударів не мається можливим, вони були множинними. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитись по відношенню до нападаючих в любому положенні, окрім того положення, при котрому ділянки тіла розташування тілесних ушкоджень були б недоступними для нанесення ударів (т. 4 а.с. 41).
Під час огляду вилучених на місці події предметів - шнура зарядного пристрою, на поверхні коробочки-контейнера, на поверхнях документа та аркуша паперу виявлені поодинокі клітини без домішку крові, генетичні ознаки клітин не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу; на поверхні вставної щелепи виявлено кров людини, яка збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_44 , про що зазначено у висновках експерта № 10-524, № 10-525, № 10-526, № 10-527 (т. 2 а.с. 204, 219, 232, т. 3 а.с. 5). На одязі Дойчу, а саме кофті, жилетці, сорочці, майці, штанах, трусах, шкарпетці, етнічному рушнику виявлено кров людини, яка може походити і від потерпілого, про що вказано у висновку № 7/124-16 (т. 4 а.с. 156).
На вилученому одязі та взутті ОСОБА_12 (куртці сірого кольору, штанах синього кольору, лівій туфлі), ОСОБА_14 (жилетці), ОСОБА_15 (кросівках) було виявлено кров людини, видову належність якої встановити не представилось можливим у зв`язку з недостатньою кількістю білка, про що вказано у висновках експертів 7/136-16, № 7/137-16, № 7/138-16 (т. 4 а.с. 197, 187, 175).
Відповідно до довідки УОТЗ ГУНП в Житомирській області мобільний телефон ОСОБА_24 використовувався (зафіксовані відповідні дзвінки) в с. Зарічани, по вулиці Гагаріна в м. Житомирі, в районі вулиці Київської, 99 в м. Житомирі, останній дзвінок мав місце 06.10.2016 о 23 годин 28 хвилин, в послідуючому о 4 годині 02 хвилини в зоні дії базової станції в м. Новоград-Волинський та о 08.45-08.47 на телефон надійшов виклик і встановлено перебування телефону в м. Новоград-Волинському (т. 4 а.с. 227).
07.10.2016 близько 10 години в магазині ПП « ОСОБА_45 » по вул. Шевченка, 38/1, в м. Новоград-Волинському Житомирської області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здали мобільний телефон марки «IPHONE», вказана подія була зафіксована камерами відеоспостереження вказаного магазину. Під час огляду диску з відеозаписом (т. 5 а.с. 32) було зафіксовано перебування в приміщенні магазину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які здавали мобільний телефон та отримували за нього кошти, на відеозаписі також була зафіксована ОСОБА_15 .. Висновком судово-портретної експертизи № 1/3871 (т. 5 а.с. 38) було підтверджено, що на відеозапису з камер спостереження магазину цими особами були ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..
Свідки ОСОБА_46 та ОСОБА_47 підтвердили, що до магазину зайшли двоє чоловіків ромської національності із мобільним телефоном, щоб продати той на запчастини. Двоє дівчат, які були з ними, до магазину не заходили, були на вулиці. Чоловіки документи на телефон не мали, коду розблокування не знали, а тому телефон був придбаний за 2000 грн. на запчастини.
Свідок ОСОБА_46 під час пред`явлення фотознімків впізнав ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як осіб, що здали мобільний телефон, про що зазначено у відповідних протоколах (т. 4 а.с. 126, 130).
В послідуючому свідок ОСОБА_48 в приміщенні магазину добровільно надав працівникам поліції мобільний телефон марки «IPHONE» в чохлі чорного кольору.
Суд відкидає доводи обвинуваченого ОСОБА_12 щодо його непричетності до вчинення нападу на ОСОБА_24 та заволодіння майном останнього, оскільки вони спростовуються безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами. Так, допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_12 був на місці злочину, наносив удари ОСОБА_23 та в послідуючому належний Дойчу мобільний телефон «IPHONE» був особисто у нього. Обставини нанесення ОСОБА_12 ударів ногами ОСОБА_23 підтверджуються показаннями ОСОБА_15 та висновками судово-медичних експертиз. Окрім того, на одязі ОСОБА_32 , в тому числі і на взутті, були виявлені сліди крові, що спростовує його твердження про відсутність на місці події. Підстав оговорювати ОСОБА_12 іншими обвинуваченими судом не встановлено, оскільки ОСОБА_14 є його співмешканкою, а ОСОБА_13 племінником, взаємовідносини між ними нормальні.

Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинений злочин відноситься до злочинів особливої тяжкості.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_12 не встановлені, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину. Обвинувачений ОСОБА_12 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює, судом також враховується його дії під час вчинення злочину. З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, при визначенні розміру покарання суд враховує стан здоров`я останнього.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_13 є визнання винуватості, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого - є рецидив злочинів. Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив новий умисний злочин під час іспитового терміну за попереднім вироком суду, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює. На підставі викладеного суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_13 без ізоляції від суспільства неможливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням вимог ст. 71 КК України. При визначенні розміру покарання суд враховує роль обвинуваченого у вчиненні злочину, його розкаяння.
Обвинувачена ОСОБА_14 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується посередньо, не працювала та не навчалася. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є визнання винуватості та вчинення злочину неповнолітньою. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлено. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає виправлення обвинуваченої ОСОБА_14 без ізоляції від суспільства неможливим, тому призначає їй покарання у виді позбавлення волі.
Однак крім того, суд враховує, що по даному провадженню існують дві обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного. З врахуванням висновку органу пробації, який вважає, що ризик небезпеки для суспільства та ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як низький, обвинуваченій суд призначає покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 98 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна до неповнолітніх не застосовується.

Обвинувачена ОСОБА_15 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює та не навчається. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій є визнання винуватості та вчинення злочину неповнолітньою. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого по справі, не виявлені. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає виправлення обвинуваченої ОСОБА_15 без ізоляції від суспільства неможливим, тому призначає їй покарання у виді позбавлення волі.
Однак крім того, суд враховує, що по даному провадженню існують дві обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного. З врахуванням висновку органу пробації, який вважає, що ризик небезпеки для суспільства та ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, обвинуваченій суд призначає покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 98 КК України, додаткове покарання у виді конфіскації майна до неповнолітніх не застосовується.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_49 про стягнення на його користь 16807 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та з кожного з обвинувачених по 500 000 грн. моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що цивільний позов в частині спричинення матеріальної шкоди, підлягає задоволенню в сумі 1553 грн. 33 коп., оскільки викрадений мобільний телефон на даний час зберігається у камері зберігання речових доказів та підлягає поверненню потерпілому.
Під час визначення розміру заподіяної моральної шкоди суд враховує, що ОСОБА_21 тривалий час перебував в тяжкому стані на апаратній підтримці життя, був у безпорадному критичному стані, та в послідуючому помер, що завдавало потерпілому значних моральних страждань.
Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір на відшкодування моральної шкоди в сумі 400000 грн., яке підлягає стягненню з обвинувачених в солідарному порядку.
Відповідно до ст. 1179 ЦК України, шкода завдана неповнолітнім (у віці від 14 до 18 років) відшкодовується ним самостійно на загальних підставах.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України (т. 4 а.с. 214, 216), процесуальних витрат відповідно до вимог ст. 124 КПК України. Арешт на майно підлягає скасуванню (т. 4 а.с. 218-224).

Запобіжний захід тримання під вартою підлягає продовженню на строк 60 днів (до вступу вироку в законну силу).

Керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 винуватими у вчиненні злочину, передбаченому ст. 187 ч. 4 КК України та призначити покарання за цим законом:

ОСОБА_52 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_53 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова за ст. 345 ч. 2 КК України від 15.02.2016 року та визначити остаточне покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

БОЦУ ДІАНІ ІВАНІВНІ з застосуванням ст.ст. 69, 98, 102 КК України 7 років позбавлення волі.
ЛАКАТОШ ДІАНІ АНДРІЇВНІ - з застосуванням ст.ст. 69, 98, 102 КК України 7 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.
Зарахувати ОСОБА_54 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 жовтня 2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України. Строк дії запобіжного заходу тримання під вартою - продовжити на 60 днів, до 08.08.2020 (включно).

Зарахувати ОСОБА_55 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 жовтня 2016 року по день набрання вироком законної сили, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України. Строк дії запобіжного заходу тримання під вартою - продовжити на 60 днів, до 08.08.2020 (включно).

Зарахувати ОСОБА_56 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2016 року по день проголошення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, вважати такою, що відбула покарання, звільнити з під варти в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_57 у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2016 року по день проголошення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України, вважати такою, що відбула покарання, звільнити з під варти в залі суду.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 в солідарному порядку на користь потерпілого на відшкодування матеріальної шкоди 1553 грн. 33 коп. та 400000 грн. на відшкодування моральної шкоди,

Процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 54500 грн. 25 коп. стягнути з ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 в дольовому порядку по 13625 грн. 06 коп. з кожного.

Речові докази:
-диск з відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах справи;
-одяг Дойча (туфлі чоловічі чорного кольору, сорочку білу, брюки чорні, дві шапки чорні, труси, шкарпетки, кофту трикотажну, жилетку трикотажну, рушник, майку), обгортку до документів, документ заламінований з фото, два аркуші паперу, фотокартку, мобільний телефон «IPHONE 6S», чохол від мобільного телефону, зарядний пристрій до телефону, чоловічий зубний протез, упаковку круглу з таблеткою повернути потерпілому, у разі відмови в отриманні знищити;
-одяг ОСОБА_12 кросівки темного кольору, штани, куртка повернути власнику, скасувавши арешт на майно, у разі відмови в отриманні знищити;
-одяг ОСОБА_15 куртка сірого кольору, спортивна кофта темно-синього кольору, спортивні штани темно-синього кольору, кросівки сірого кольору повернути власнику, скасувавши арешт на майно, у разі відмови в отриманні знищити;
-одяг ОСОБА_14 куртка з капюшоном, жилетка синього кольору з капюшоном, плаття зеленого кольору, кросівки повернути власнику, скасувавши арешт на майно, у разі відмови в отриманні знищити;
-одяг та речі ОСОБА_13 кросівки синього кольору, джинси синього кольору, гроші в сумі 4 грн., гаманець чорного кольору, флеш-карта об`ємом 4 гб, срібне кільце повернути власнику, скасувавши арешт на майно, у разі відмови в отриманні знищити;
-змив на марлевий тампон знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим, які перебувають під вартою протягом того ж строку з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3