Кримінальне провадження № 186/759/17
Номер провадження 1-кп/194/4/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2020 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження (№ 0000188) за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого охоронцем в охоронному агентстві «Atik+», м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
- прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 ,
- потерпілої - ОСОБА_7 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
- захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 , -
В С Т А Н О В И В:
31.03.2017 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_5 на автомобілі марки «Богдан-2110», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , під`їхав до гаражу № НОМЕР_3 гаражного товариства «Степове» в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, маючи при собі мисливську гладкоствольну рушницю, 12 калібру, марки KHAN-A-ТАС № НОМЕР_4 .
Після цього, ОСОБА_5 заліз на дах гаража № НОМЕР_3 , який належить його знайомому ОСОБА_10 , та почувши через отвір у даху, що всередині хтось є, здійснив один постріл з вищевказаної рушниці. У цей час із отвору в даху вказаного гаража виліз ОСОБА_11 , який побачивши ОСОБА_5 , почав втікати, зістрибнувши з даху гаражу на огороджену територію ПРУВОКС ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Мечнікова, буд. 89-А.
ОСОБА_5 побачивши, що невідома особа намагається втекти, умисно, з метою заподіяння смерті останньому, перебуваючи на даху гаражу № НОМЕР_3 гаражного товариства «Степове» в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, здійснив з мисливської гладкоствольної рушниці 12 калібру КНА-N-А-ТАС № НОМЕР_4 один постріл у спину ОСОБА_11 , який перебував від нього на відстані приблизно 6-7 метрів, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового поранення задньої поверхні грудної клітини з двостороннім травматичним гемотораксом, гемоперикардом, з пошкодженням грудного відділу хребта, ребер, аорти, легень та серця, яке ускладнилося гострою крововтратою, що призвело до безпосередньої причини смерті ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 відразу після нанесення тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та показав, що він згоден, що дані наслідки були в результаті його дій, але це було не умисно, а випадково з необережності та пояснив, що десь близько 22-00 години вечора у березні 2017 року, точну дату не пам`ятає, він перебував у друзів на новосіллі, із собою він взяв мисливську рушницю та в той час, йому подзвонили або ОСОБА_12 , або ОСОБА_10 , точно він не пам`ятає, і повідомили, що в гаражі, який знаходиться в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області та який придбав його друг ОСОБА_10 , знаходяться невідомі особи. В гаражі знаходились велосипед, автомобіль, його ящик з інструментами та речі, які він не забрав. Він одразу подзвонив ОСОБА_9 та попросив його, щоб він його підвіз до гаражу. На місце події він поїхав зі зброєю, оскільки не хотів залишати зброю в місці, де перебував на новосіллі. Приїхавши на автомобілі марки «Богдан-2110», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 до товариства, в якому знаходився гараж, зупинилися біля гаражу, він почув голос ОСОБА_10 та підійшов до гаражу, який знаходився поблизу гаража № НОМЕР_3 , заліз на дерево разом з рушницею, на даху гаражу № НОМЕР_3 побачив отвір і почув якийсь металевий дзвін, дістав рушницю із чохла та здійснив один постріл у повітря, крикнув, щоб невідома особа зупинилася, від отвору у гаражі був на відстані 3 м, бачив силует та траєкторію бігу силуету людини, який стрибнув у низ та згодом зник на відстані 3-4 м він нього. Він приклав до ноги рушницю, на рівні поясу та безприцільно зробив постріл у сторону лівіше та нижче, де бачив силует людини, та навіть не припускав, що може потрапити в людину, оскільки в момент пострілу було темно і він вже не бачив силуету людини. Одразу після цього він зістрибнув з даху гаражу та сів до ОСОБА_9 в машину та вони поїхали додому, вдома поклав рушницю і знову поїхав на новосілля. Що сталося з ОСОБА_11 він не знав та не перевіряв, до поліції не звертався з приводу знаходження невідомих осіб у гаражі, оскільки не довіряє правоохоронним органам, майно в гаражі не перевіряв, умислу вбити людину не було та він не думав про наслідки, все вийшло спонтанно. Крім того, обвинувачений зазначив, що не припускав думок про те, що потрапить в ОСОБА_11 , якого не знав, у темряву він не пішов, оскільки хвилювався за стан свого здоров`я, на місці події гільзи знайдені не були. Після скоєного 14 днів його телефон був ввімкнений, оскільки він хотів побути наодинці та виїхав за межі міста, згодом він сам приїхав до прокуратури з повинною разом із адвокатом. Також ОСОБА_5 пояснив, що у нього біля півроку перебувала зброя, до події він рази 3-4, в тому числі прикладаючи рушницю до стегна на рівні поясу, у тирі стріляв та надавав перевагу рухомій мішені і влучав у таку мішень. Окрім цього, зазначив, що з ОСОБА_12 з приводу показань, які будуть надаватись ним, не домовлявся. Пояснив, що кається, хоча це лише слова, цивільний позов визнав повністю, однак нічого не відшкодував, зараз готовий відшкодувати 10000 грн., пробачення у потерпілої не просив, його мати дзвонила потерпілій та просила вибачити його, зазначала, що буде платити аліменти її онуку. Вважав за необхідне перекваліфікувати його дії із ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Не дивлячись на те, що обвинувачений вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, колегія суддів вважає, що його вина в повній мірі доводиться дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме:

Потерпіла ОСОБА_7 , допитана в судовому засіданні, показала, що вона працювала разом з матір`ю обвинуваченого. Її син ОСОБА_11 31.03.2017 року знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2 , та десь о 20-00 годині пішов до під`їзду покурити і не повернувся. Син мешкав разом з нею та чоловіком, працював неофіційно, раніше судимий, відбував покарання 1 рік 6 місяців з позбавленням волі за розбій (крадіжку). Того дня, коли син зник, він був одягнений в кросівки, штани чорні, темні з білими смужками, куртку чорну з болоньї, кепку кожану. Одежа сина їй не повернута. 02.04.2017 року о 06-00 годині ранку її чоловік пішов до поліції та йому там повідомили, що їх син помер, його застрелили. Вона з чоловіком впізнали труп сина та згодом його поховали. З матеріалів справи було видно, що сторож знайшла її сина 01.04.2017 року о п`ятій вечора, він знаходився біля сторожки гаражів кооперативу «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, всю ніч йшли слідчі дії, її син був розбутий, в куртці, яка була задерта. ОСОБА_5 поліція розшукувала до 14.04.2017 року. Потерпіла також зазначила, що цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди підтримує повністю, пояснила, що вона досі страждає з приводу смерті сина, до цього часу обвинуваченим не відшкодовано ні матеріальної, ні моральної шкоди, вона не може вибачити обвинуваченому скоєне та просила призначити йому найсуворіше покарання.
Свідок ОСОБА_13 , допитаний у судовому засіданні, показав, що він працює тренером по кікбоксінгу в ДЮСШ «Шахтар» в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, з обвинуваченим перебуває в дружніх стосунках, з потерпілою не знайомий. Зазначив, що йому дзвонив ОСОБА_14 і сказав, щоб він забрав рушницю у ОСОБА_5 і передав в поліцію. ОСОБА_5 передав йому рушницю, однак не пам`ятає коли це було, але було вже тепло, також ОСОБА_5 йому повідомив, що він уїжджає, сказав, що йому подзвонять, щоб він передав рушницю в поліцію, оскільки закінчувався строк дозволу. Рушниця була мисливська, 12 калібру, гладкоствольна. Після того, як він здав рушницю, його на наступний день викликали до поліції на допит та повідомили, що було вбивство і показали фото з трупом.
Свідок ОСОБА_14 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він працює у Першотравенському ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області інспектором по обліку зброї з 2008 року. Обвинуваченого знав як власника зброї. ОСОБА_5 звертався до поліції для отримання дозволу на зброю, який йому було надано. За перевірками даних АРМОР йому стало відомо, що відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження за ст. 125 КК України та 29.03.2017 року він зателефонував ОСОБА_5 , щоб він здав зброю, однак до 01.04.2017 року він не дзвонив та не з`являвся. ОСОБА_14 пояснив, що 01.04.2017 року він знову подзвонив ОСОБА_5 , для того, щоб той з`явився та здав зброю, однак ОСОБА_5 йому повідомив, що перебуває за межами міста, зброю приніс та здав ОСОБА_13 01.04.2017 року у період часу з 09 години до 12 години, зброя - турецький помповник, 12 мм калібру, з можливістю зарядити кулю або шротний заряд з повним розсіюванням до 50 м. Також, свідок зазначив, що йому стало відомо про вбивство в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області того ж дня о 15-00 годині, на місці знаходження трупа він не був. У ОСОБА_5 зброя була 1 рік, дозвіл на зброю йому надали, оскільки він пройшов курси з стрільби у м. Дніпро.
Свідок ОСОБА_9 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він працює водієм в КЗ ЦМЛ ДОР м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. Зазначив, що знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 , вони іноді разом відпочивали, також був знайомий з померлим ОСОБА_11 , однак з потерпілою ОСОБА_7 не знайомий. Крім того, свідок показав, що мабуть літом 2017 року, було тепло, біля 21-години ОСОБА_5 йому зателефонував та просив під`їхати до бурси, щоб з`їздити кудись на гаражі. Він під`їхав на автомобілі марки «Богдан 2110», зеленого кольору, д/н тоді був інший, ОСОБА_5 сів до нього у машину та повідомив, що хтось заліз у гаражі, при ньому був чорний чохол, довжиною близько метра. Вони поїхали на гаражі, біля яких, місцевість не освітлювалась. ОСОБА_5 вийшов з машини та пішов до гаражів, а він, перебуваючи за кермом автомобіля, стояв на повороті території гаражного товариства «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, та чув голоси, потім розмовляв з ОСОБА_15 , через 15 хвилин почув два постріли, після чого, ОСОБА_5 стрибнув з даху гаражу на землю, сів до нього в машину разом з чохлом або рушницею та просив його їхати додому. На його питання про те, що то були за постріли, ОСОБА_5 нічого не відповів, а взяв рушницю та пішов додому. Про те, що на досудовому розслідуванні давав покази, що ОСОБА_5 стріляв ОСОБА_11 по ногам не підтверджує. Зазначив, що не підтримує свої показання надані ним на досудовому слідстві, він тоді просто розписався у протоколі допиту, в якому було написано не тільки, що він бачив і чув, а і з чужих слів також.
Свідок ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ОСОБА_5 є його сусідом, потерпілу він не знає. Він купив у знайомих гараж в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області. В цьому гаражі знаходились речі ОСОБА_5 та зберігався автомобіль ОСОБА_12 .. Також, свідок показав, що першого числа в квітні місяці 2017 року, точно не пам`ятає, близько 21-22 години, було вже темно, він з ОСОБА_16 приїхали до гаражу, почули звуки сторонніх осіб, оглянули гараж, замок був цілий, залізли на кришу гаражу та побачили там отвір. Подзвонили ОСОБА_5 , він приїхав, але з ким не пам`ятає. Приїхавши в гаражне товариство «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, ОСОБА_5 заліз на гараж, у нього був чохол з рушницею. Також свідок вказує, що він з ОСОБА_16 зістрибнули з гаражу, а ОСОБА_5 залишився там сам, після чого вони чули один постріл, а через тридцять секунд, другий постріл, територія гаражного товариства не освітлювалась. Свідок зазначив, що він з ОСОБА_16 відійшли на метрів п`ятнадцять від гаражу та їм на зустріч йшов ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_12 з ОСОБА_5 сіли до машини і поїхали. ОСОБА_17 він не бачив, чи бачив ОСОБА_9 не пам`ятає. Свідок вказує, що до поліції не звертався, однак на наступний день його доставили до поліції, на слідчому експерименті давав правдиві покази, повідомив, що перед пострілом щось почув, але не пам`ятає що, силует людини точно побачив би, оскільки на даху гаражу мається отвір, та побачив би, якщо б звідти вилазила б особа. Ключі від гаражу були у нього та у хазяїна гаражу. Автомобіль ОСОБА_12 ще два дні стояв в гаражі, речі ОСОБА_5 також забирав з гаражу протягом двох днів.
Свідок ОСОБА_16 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ніяких стосунків з обвинуваченим не має, до випадку, який стався в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, він з ОСОБА_5 знайомим не був, ніяких стосунків з потерпілою не має. Зазначив, що роки два тому він з ОСОБА_10 займалися ремонтом автомобіля біля гаражу № НОМЕР_5 в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, було темно, вони штовхати автомобіль до гаражу ОСОБА_10 , побачили, що в гаражі хтось знаходиться, та вони залізли на гараж і побачили там отвір, після чого ОСОБА_10 подзвонив хазяїну, та через деякий час приїхав ОСОБА_5 .. Вони зістрибнули з даху. Свідок також зазначив, що ОСОБА_5 заліз на дах гаражу, в руках у нього було щось довге, мабуть рушниця, потім вони почули хлопок, а через секунд 5-7 почули другий, після чого під`їхала машина ОСОБА_12 , ОСОБА_5 зістрибнув з гаражу, в руках у нього нічого не бачив та вони з ОСОБА_12 поїхали. До поліції не дзвонив, оскільки злякався. При допиті у поліції пояснював, що не пам`ятає чи кричав ОСОБА_5 , щоб особа, яка лазила на гаражі зупинилася, однак чув чиїсь крики. Яка у ОСОБА_5 була рушниця сказати не може, але була більше 50 см, зазначає, що постріли чув, однак не бачив.
Свідок ОСОБА_12 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він є тренером ОСОБА_5 по боксу, у нього з ним товариські відносини, з потерпілою він не знайомий. В березні місяці років два, три тому, йому подзвонив або ОСОБА_5 або ОСОБА_10 , що в гаражі, який належить ОСОБА_10 та знаходиться в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, хтось перебуває. Він набрав по телефону ОСОБА_17 та вони разом поїхали до гаражу. Зупинившись біля автомобіля, який стояв неподалік гаражу в гаражному товаристві «Степове» м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, пішли в напрямку гаражу, біля нього стояв ОСОБА_10 та ще хтось. Свідок зазначає, що було темно, він почув постріл, після чого побачив як ОСОБА_5 зістрибнув з даху гаражу , що було у нього в руках не бачив, оскільки було темно та ряд гаражів не освітлювалися, йому не відомо чи мав ОСОБА_5 зброю, чому ОСОБА_5 там був йому невідомо, зазначив, що постріл був один, однак хто стріляв йому невідомо. Крім того, зазначив, що його автомобіль розібрали, але хто це зробив йому невідомо, вважає, що ті особи, які проникли в гараж, також до цього випадку з гаражу дещо зникло. Які речі ОСОБА_5 знаходились в гаражі йому невідомо. Ключі від гаражу були у ОСОБА_10 ..
Експерт ОСОБА_18 , допитана у судовому засіданні, зазначила, що висновок судово-медичної експертизи, наданий нею по даному кримінальному провадженню, підтримує, вказала, що вона працює судово-медичним експертом та має стаж роботи 8 років. Пояснила, що по даному кримінальному провадженню проводила судово-медичну експертизу, за якою у потерпілого були виявлені вхідні вогнепальні поранення, по яким судово-медичний криміналіст надав висновок щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень, які були вхідними вогнепальними пораненнями, заподіяних при пострілах з вогнепальної зброї, постріли зроблені з дистанції в межах повного розсіювання шроту. Експерт пояснила, що вистріли були з не близької дистанції та могли бути сторонні фактори, які заважали виявити близькість пострілу. Крім того зазначила, що постріл здійснений на не близькій відстані більше 1,5-2 м. Потерпілий був розташований задньою поверхнею до травмуючого предмету у вертикальному положенні, чи близькому до такого положення, розташування поранень було ззаду-наперед, зліва-направо і дещо знизу-вверх. Садна у потерпілого утворились від дії тупих предметів, не виключена можливість, що падаючи з висоти власного росту. По характеру отриманих ушкоджень, смерть потерпілого наступила відразу, малоймовірно, що потерпілий міг жити та пересуватись після таких ушкоджень, після пострілу потерпілий відразу впав, однак міг інертно переміститися. Якщо в момент пострілу потерпілий біг, то тіло по інерції могло пересунутись у перед. Експерт додав, що 03.04.2017 року, а саме більше ніж за 48 годин був проведений розтин тіла потерпілого.
- протоколом огляду місця події від 01.04.2017 р. з фототаблицями та відеозаписом до нього, з яких встановлено, що в присутності двох понятих оглядалася територія ПРУВОКС водонапірна башта, яка розташована за адресою: м. Першотравенськ, вул. Мечникова, буд. 89-а. По праву сторону охоронюваної території знаходиться тильна сторона гаражного ряду гаражного товариства «Степове». Навпроти тильної сторони гаражу № НОМЕР_3 на відстані приблизно 9 метрів виявлено труп ОСОБА_11 .. Труп головою повернуто в бік входу до охоронюваної території. В руці трупа виявлено рожковий ключ на «14». Біля трупа виявлено ручки, викрутки. В лівій внутрішній кишені виявлено набір насадок для викрутки. З права від коліна ОСОБА_11 виявлено пиж-контейнер 12 калібру з патрону мисливської гладкоствольної рушниці (т. 1 а.с. 8-22);
- протоколом огляду трупа від 01.04.2017 р., з якого встановлено, що в присутності двох понятих було оглянуто труп ОСОБА_11 , який був розташований в лежачому положенні на спині. На обличчі трупу в області роту сліди речовини бурого кольору, на спині, в середній її третині тілесні ушкодження у вигляді дробового поранення у кількості 51 шт. та садно розміром 2.5х4.5 см. На трупі одягнена куртка темного кольору, кофта темного кольору, перчатки флісові чорного кольору, штани темного кольору та кросівки чорного кольору (т. 1 а.с. 23-31);
- протоколом огляду гаражу від 01.04.2017 р. та фототаблицями до нього, з яких встановлено, що в присутності двох понятих за участю власника гаражу оглядався гараж № НОМЕР_3 гаражного товариства «Степове», розташованого в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, вхід здійснюється через подвійні металеві ворота синього кольору, на момент огляду ворота зачинені на навісний замок, приміщення гаражу має розміри 6х4 м, в правому куті стелі є отвір, розміром 1.5х1.5 м. Під час огляду виявлено слід низу взуття, шапка в`язана чорного кольору, порошкоподібна речовина червоного кольору (т. 1 а.с. 32-40);
- протоколом огляду предмету від 02.04.2017 р. з фототаблицями до нього, з яких встановлено, що в кабінеті № 8 Першотравенського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності інспектора ВКОЗ у СДС ОСОБА_14 було оглянуто гладкоствольну рушницю 12 калібру марки KHAN-A-ТАС номер рушниці НОМЕР_4 , 2014 року випуску, Туреччина, яка зареєстрована на ОСОБА_5 .. Довжина рушниці 1 м. Дану рушницю видав інспектор ВКОЗ у СДС ОСОБА_14 та пояснив, що її необхідно було вилучити у володільця в зв`язку з тим, що його було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України. Дану рушницю було здано до Першотравенського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області 01.04.2017 року, квитанція № 17 (т. 1 а.с. 41-43);
- дублікатом та корінцем дозволу № 944660 від 19.12.2016 р., з яких встановлено, що ОСОБА_5 надано дозвіл на придбання гладкоствольної рушниці 12 калібру (т. 1 а.с. 181);
- квитанцією № 17 від 01.04.2017 р. про прийняту зброю і боєприпаси, з якої встановлено, що інспектор ВКОЗ у СДС ОСОБА_14 прийняв від ОСОБА_5 зброю KHAN, калібр 12, номер НОМЕР_6 (т. 1 а.с. 182);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 р. та відеозаписом до нього, з яких встановлено, що за участю підозрюваного, адвоката, спеціаліста, статиста і двох понятих, ОСОБА_5 розказав і показав на місці, що 31.03.2017 р. близько 22.00 години вони приїхали на територію гаражного товариства ПРУВОКС ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля», розташованого за адресою: вул. Мечникова, буд. 89а в м. Першотравенськ Дніпропетровської області. Він сам вийшов з автомобіля та побіг до гаражу. На даху гаражу побачив ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , вони сказали, щоб він заліз до них та повідомили, що чули шум, що всередині гаражу хтось знаходиться. Поряд росло дерево, по ньому він заліз до них на дах. Дане дерево було розташоване між гаражами НОМЕР_7 та НОМЕР_3 вищевказаного гаражного товариства. На даху гаражу він побачив великий отвір в даху діаметром не менше 1 метра, де почув звук всередині гаражу від металевих предметів та подумав, що може бути загроза його життю, оскільки у невідомої особи може бути ніж чи якась металева труба. У зв`язку з цим, він зробив постріл зі своєї рушниці в повітря. Потім почув ще гучніші звуки, після чого якийсь хлопець, підтягнувшись на руках, вискочив з отвору та зістрибнув ззаду гаражу, при цьому впав та покотився по землі, після цього він відразу підвівся та побіг. Він в свою чергу відразу крикнув «Стій, буду стріляти!», але той ніяк не відреагував, після чого він, тримаючи рушницю на рівні свого поясу, здійснив постріл з метою налякати потерпілого в ту сторону, куди він побіг, тільки трохи нижче та лівіше в сторону. Після того, як ОСОБА_5 показав те місце, в якому він знаходився в момент пострілу, було заміряно відстань від місця знаходження ОСОБА_5 до краю гаражу, на якому він стояв, відстань складає 6 м 20 см. Після цього, ОСОБА_5 вказав на те місце, де він останній раз бачив потерпілого, дане місце знаходиться на відстані приблизно 3 м від краю гаражу. ОСОБА_5 в кінці експерименту додав, що в той день, коли він стріляв у потерпілого, на вулиці не було видно місяця і коли він знаходився на даху гаражу, то в його сторону світив прожектор, який його засліплював (т. 1 а.с. 216-219);
- висновком судово-медичної експертизи № 200 від 05.05.2017 р., яким встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок вогнепального дробового поранення задньої поверхні грудної клітини з двостороннім травматичним гемотораксом, гемоперикардом, з пошкодженням грудного відділу хребта, ребер, аорти, легень та серця, яке ускладнилося гострою крововтратою, що і призвело до безпосередньої причини смерті. При дослідженні різних шматочків внутрішніх органів від трупу, шматку шкіри з задньої поверхні грудної клітини виявлені ушкодження, які мають морфологічні ознаки вхідних вогнепальних ран (отворів), заподіяних при пострілах з вогнепальної зброї (пристрою) снарядами, що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією та містили на собі сполуки заліза, свинцю, сурми, олова та миш`яку. Постріл (постріли) зроблений з дистанції в межах повного розсіювання шроту (осип шроту). Додаткових факторів пострілу (дії полум`я, порохових газів, кіптяви, порохових зерен) на дослідженому шматку шкіри навколо вхідних отворів не виявлено, що могло бути обумовлено пострілом з дистанції поза межами дії супутніх факторів пострілу, пострілом через перешкоду (наприклад, предмети одягу), або іншими обставинами. В нижньому секторі шматка є ділянка осадження шкіри, яка могла бути спричинена будь яким з компонентів, які входили в склад вогнепального заряду (наприклад пиж, прокладка, інше).
При експертизі трупа ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден в лобній області зліва та біля зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, на зовнішній поверхні у верхній третині лівого стегна; вогнепальних вхідних поранень на задній поверхні грудної клітини донизу від нижнього кута лопаток до рівня краю реберної дуги зліва у кількості 58, на ділянці близько 20х20 см, на відстані 114-134 см від підошовної поверхні стоп; вогнепальних поранень хребта, ребер, аорти, легень, перикарду та серця, двостороннього травматичного гемотораксу, гемоперикарду.
Тілесні ушкодження у вигляді саден утворилися від дії твердих предметів, які діяли по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень відносно живих осіб та в прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.
Тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних поранень задньої поверхні грудної клітини згідно судово - медико криміналістичного дослідження мають морфологічні ознаки вхідних вогнепальних ран (отворів), заподіяних при пострілах з вогнепальної зброї (пристрою) снарядами, що володіли високою кінетичною енергією та пробивною дією та містили на собі сполуки заліза, свинцю, сурми, олова та миш`яку. Постріл (постріли) зроблений з дистанції в межах повного розсіювання шроту (осип шроту). Додаткових факторів пострілу (дії полум`я, порохових газів, кіптяви, порохових зерен) на дослідженому шматку шкіри навколо вхідних отворів не виявлено, що могло бути обумовлено пострілом з дистанції поза межами дії супутніх факторів пострілу, пострілом через перешкоду (наприклад, предмети одягу), або іншими обставинами.
Тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового поранення задньої поверхні грудної клітини з пораненням хребта, ребер, легень, аорти, перикарду та серця з травматичним двостороннім гемотораксом, гемоперикардом та гострою крововтратою за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого та дані ушкодження перебувають в прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Враховуючи кількість та тяжкість виявлених ушкоджень (вогнепальні поранення хребта, ребер, легень, аорти, перикарду та серця з травматичним двостороннім гемотораксом, гемоперикардом та гостра крововтрата), смерть ОСОБА_11 настала відразу після нанесення тілесних ушкоджень. Від виявлених вхідних вогнепальних поранень на задній поверхні грудної клітини йде рановий канал глибиною до 7,5 см, який розповсюджується в напрямку ззаду наперед, зліва направо та дещо знизу вверх, пошкоджуючи хребет, ребра, аорту, легені, перикард та серце. В момент нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, враховуючи їх локалізацію, він знаходився у вертикальному чи близькому до такого положенні задньою поверхнею тіла.
Відповісти на запитання чи є ознаки активного або пасивного переміщення потерпілого після заподіяння ушкоджень не видається можливим у зв`язку з відсутністю судово-медичних даних.
Дослідження одягу не входить до компетенції загального судово-медичного експерта.
При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_11 етиловий спирт та його сурогати не виявлені.
При судово-імунологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 встановлена група крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерелогічною системою АВ0 (т. 2 а.с. 4-9);
- висновком судово-балістичної експертизи № 20/3.2-238 від 20.04.2017 р., з якого встановлено, що поверхня куртки ОСОБА_11 має пошкодження тканини, на капюшоні 15 пошкоджень, на поверхні спинки 55 пошкоджень, светр має 51 пошкодження спинки. Штани, труси та шкарпетки пошкоджень не мають. Пошкодження на куртці та светрі утворені внаслідок дії групи одиночних кінетичних снарядів з діаметром від 2,5 мм та більше, які мали значну кінетичну енергію. Дані пошкодження могли бути утворені в результаті пострілу з вогнепальної мисливської зброї, патроном спорядженим шротовим зарядом діаметром від 2,5 мм. Пошкодження на куртці та светрі утворені одномоментно, внаслідок дії групи одиночних кінетичних снарядів, які мали значну кінетичну енергію (т. 2 а.с. 24-29);
- висновком комісійної хіміко-балістичної експертизи вогнепальної зброї № НОМЕР_8 , № 1/5.1/1261 від 26.05.2017 р., з якого встановлено, що рушниця, що надана на дослідження є мисливською гладкоствольною вогнепальною зброєю - мисливською гладкоствольною магазинною (з управлінням затвором за допомогою рухомої цівки) рушницею 12-го калібру, моделі «А-ТАС» виготовленою під торговою маркою KHAN-Arms (Туреччина), заводський номер « НОМЕР_4 ». Рушниця придатна для стрільби мисливським патронами 12 калібру. Після останнього пострілу з рушниці ймовірно було проведено змащення рушниці. Надані на дослідження одинадцять гільз були стріляні з рушниці KHAN-Arms (Туреччина), заводський номер « НОМЕР_4 », що надана на дослідження. Шротини, пиж та одна з трьох гільз з корпусом синього кольору та маркуванням на корпусі «TAXO HUNT MASTER № 0 12/70 32 г» з одинадцяти наданих на дослідження, могли бути складовими частинами одного патрону. Рушниця, під час пострілу з якої було спричинено вогнепальне пошкодження потерпілому, знаходилась на відстані від 6 м до 7 м від потерпілого (т. 2 а.с. 39-47);
- додатковим висновком судово-медичної експертизи № 200д від 13.06.2017 р., з якого встановлено, що враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 у вигляді вогнепального дробового поранення задньої поверхні грудної клітини з пораненням хребта, ребер, легень, аорти, перикарду та серця з травматичним двостороннім гемотораксом, гемоперикардом та гострою крововтратою, не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вказує підозрюваний ОСОБА_5 в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 08.06.2017 р. (т. 2 а.с. 49);
- протоколом слідчого експерименту від 11.12.2019 р., проведеного за участю підозрюваного, спеціаліста, статиста, прокурора, потерпілої, захисника, з якого встановлено, що ОСОБА_5 знаходячись біля гаражу гаражного товариства «Степове» на території ПРУВОКС ПАТ «ДТЕК» «Павлоградвугілля», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Мечнікова 89-А, розповів про події, які відбувалися 31.03.2017 р., де ОСОБА_5 заліз на дах гаражу та показав те місце, де він знаходився в момент пострілу. В цей час статист розташувався в тому місці, де було виявлено труп ОСОБА_11 та було зроблено замір від місця знаходження ОСОБА_5 до місця розташування статиста, ця відстань складала 15 м 60 см (т. 5 а.с. 81-83).

Судом з`ясовано фактичні дані, що містяться у показаннях обвинуваченого, потерпілої, допитаних у справі свідків, а також дані, які відображені у протоколах слідчих дій, висновках експертів і письмових доказах, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (§ 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., § 54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 р.).
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р., що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Крім того, у § 150 рішення у справі «Матанович проти Хорватії» від 04 квітня 2017 р. ЄСПЛ зазначив, що в контексті використання доказів, отриманих за допомогою спеціальних слідчих заходів, необхідно брати до уваги той факт чи було дотримано право на захист. Зокрема, необхідно перевірити, чи отримав заявник можливість оскаржити достовірність доказів та протидіяти їх використанню.

Слушним є посилання захисника, на порушення прав, гарантованих Конституцією України та КПК України, щодо забезпечення обвинуваченого права на захист, оскільки відповідно до ст. 52 КПК України, участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів є обов`язковою.

З вказаних і досліджених доказів у судовому засіданні, з урахуванням доведеного обмеження стороною обвинувачення права сторони захисту на змагальний судовий процес, колегія суддів вважає за необхідне виключити як доказ результати слідчих дій та визнати недопустимими доказами протокол слідчого експерименту від 09.06.2017 року, протокол слідчого експерименту разом із відеозаписом від 07.04.2017 року, оскільки слідчі дії були проведені за відсутності обвинуваченого та його захисника, що є істотним порушенням права особи на захист.
Разом з тим, колегія суддів вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 31.03.2017 р., перебуваючи на даху гаражу № НОМЕР_3 , розташованого на території ПРУВОКС ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Мечнікова, буд. 89-А, здійснив постріли з рушниці у спину ОСОБА_11 , який перебував від нього на відстані приблизно 6-7 метрів, оскільки відповідно до висновку комісійної хіміко-балістичної експертизи вогнепальної зброї від 26.05.2017 р. рушниця, під час пострілу з якої було спричинено вогнепальне пошкодження потерпілому, знаходилась на відстані від 6 до 7 метрів від потерпілого. Також, колегія суддів бере до уваги, що згідно з протоколом огляду місця події від 01.04.2017 р. труп потерпілого ОСОБА_11 перебував на відстані 9 метрів від задньої стіни гаражу. Окрім цього, допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_18 пояснила, що не виключена можливість, якщо в момент пострілу потерпілий біг, то тіло по інерції могло пересунутись у перед. Також, колегія суддів бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , надані у судовому засіданні, що він під час події перебував на даху гаражу від отвору на відстані приблизно 3 м, бачив силует та траєкторію бігу силуету людини, який стрибнув у низ та згодом зник на відстані 3-4 м він нього, а тому, враховуючи вище зазначене, колегія суддів не приймає посилання захисника обвинуваченого на те, що відстань, на якій перебував ОСОБА_5 від потерпілого в момент здійснення пострілу перевищує 6 - 7 метрів, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 не було видно потерпілого.

Також, посилання захисника на те, що протокол слідчого експерименту від 11.12.2019 р. є недопустимим, оскільки слідчий експеримент проведений з порушенням норм КПК України, колегія суддів не бере до уваги, так як зазначена слідча дія з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення була проведена на підставі ухвали суду від 07.11.2019 р. та в порядку, встановленому ст.ст. 240, 333 КПК України, проте колегія суддів приймає до уваги те, що зазначене у протоколі відтворення обстановки проведення слідчого експерименту не збігається з обстановкою самої події 31.03.2017 р., оскільки маються перешкоди у виді 9 ліхтарів.

Окрім цього, колегія суддів не враховує встановленої обставини при проведенні слідчого експерименту від 11.12.2019 р. за участю обвинуваченого та захисника, а саме: щодо видимості силуету особи, оскільки слідчим експериментом хоча і підтверджено видимість особи, однак відстань такої видимості має розбіжності із відстанню, яка встановлена у слідчому експерименті від 08.06.2017 р., а тому, відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Однак, колегія суддів бере до уваги ту обставину, яка встановлена при проведенні вказаного слідчого експерименту, а саме те, як ОСОБА_5 діставав рушницю, прикладав її до стегна та направляв її у сторону особи, яка рухалася.

Решта досліджених в судовому засіданні доказів, на переконання колегії суддів, об`єктивно підтверджують як умисел обвинуваченого ОСОБА_5 на позбавлення життя ОСОБА_11 так і його дії спрямовані на реалізацію такого умислу та сам результат у виді смерті людини.
При цьому, колегія суддів вважає встановленим, що під час події, яка сталася 31.03.2017 р. на території ПРУВОКС ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Першотравенськ, вул. Мечнікова, буд. 89-А, ОСОБА_5 приблизно о 22-00 годині прибув до гаражу № НОМЕР_3 , при цьому мав рушницю в чохлі та здійснив два постріли з рушниці, про що показав обвинувачений, а також підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 ..

Так, колегія суддів критично ставиться до показань обвинуваченого в частині заперечення в нього умислу на позбавлення життя людини і оцінює їх як спосіб захисту та спробу уникнути, передбаченої законом відповідальності, виходячи з наступного.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови № 2 від 02 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел, у тому числі на позбавлення іншої особи життя, необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.
Умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільне небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільне небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.
На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК України, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.
Тобто, вбивство з необережності має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Відповідно до положень ст. 25 КК України необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість. Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна і могла їх передбачити.
Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками (у матеріальних складах злочину). Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.
Колегія суддів, при визначені мети вчинення кримінального правопорушення, враховує положення ч. 1 ст. 91 КПК України, та вважає, що зазначена в обвинувальному акті органів досудового розслідування мета, з якою обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, а саме з метою затримання особи, не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки, як встановлено з матеріалів кримінального провадження та доказів, досліджених у судовому засіданні, а також з показів обвинуваченого та свідків, ОСОБА_5 під час події 31.03.2017 р. перебував на даху гаражу разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_16 і міг розраховувати на їх допомогу у переслідуванні та затриманні ОСОБА_11 , натомість, нікому з них переслідувати та затримати потерпілого ОСОБА_5 не пропонував, про допомогу в здійсненні вказаних заходів їх не просив. Натомість, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 під час події, яка сталася 31.03.2017 р. діяв з метою заподіяння смерті потерпілому.

Так, при дослідженні доказів, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_5 на місце події поїхав з мисливською рушницею, на яку отримав дозвіл пройшовши курси з стрільби у м. Дніпро, про що у судовому засіданні зазначив свідок ОСОБА_19 , а отже ОСОБА_5 був обізнаним з правилами поводження з мисливською вогнепальною зброєю та безпечним її використанням.
Крім того, при огляді відеозапису до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 р. за участю обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що під час проведення даної слідчої дії останній підтвердив свої показання, дані ним під час судового розгляду справи. З даного відеозапису встановлено, що ОСОБА_5 дійсно в момент пострілу знаходився на даху гаражу, була темна пора доби, видимість в напрямку руху потерпілого була обмежена, була перешкода у виді дерева з листям. Показання обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту суттєво не відрізняються від тих, які він давав в судовому засіданні.
Дії ОСОБА_5 щодо направленості умислу на вбивство потерпілого, підтверджується й тим, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи під час події на даху гаражу гаражного товариства «Степове» в м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, здійснив постріл з рушниці в бік потерпілого, так і його поведінкою відразу після скоєння злочину, останній не вжив заходів для надання медичної допомоги ОСОБА_11 , не повідомив правоохоронні органи про вчинене, уїхав на автомобілі з місця події, предмет злочину (рушницю) не здав особисто та вчасно до органів поліції, при цьому свідомо припускав настання наслідків заподіяного, 14 днів його телефон був ввімкнений, перебував у розшуку. Всі ці дії суд розцінює як спробою обвинуваченого уникнути відповідальності. Окрім цього, ОСОБА_5 не повідомив органи поліції, що в гаражі перебуває невідома особа лише з причин того, як пояснив у судовому засіданні, що не довіряє поліції.
Також, колегія суддів враховує і той факт, що ОСОБА_5 , як він пояснив у судовому засіданні, до події він рази 3-4, в тому числі прикладаючи рушницю до стегна на рівні поясу, у тирі стріляв та надавав перевагу рухомій мішені і влучав у таку мішень.

Так, виходячи із встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та доказів, досліджених у судовому засіданні, враховуючи покази учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_5 виражена у формі непрямого умислу, оскільки здійснюючи постріл з мисливської рушниці в бік потерпілого, він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Крім того, судова колегія враховує, що хоча обвинувачений ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_11 знайомий не був та не бажав смерті потерпілому, однак це не спростовується наявністю у обвинуваченого мотиву на заподіяння смерті потерпілому, оскільки ОСОБА_11 отримав дробові поранення у кількості 58 штук, які розташовані кучно, одним масивом, практично по центру спини потерпілого, що свідчить про прицільний постріл.
Окрім того, суд не може прийняти показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_9 про те, що ряд гаражів та місцевість біля них не освітлювалась, оскільки під час проведення слідчого експерименту згідно з протоколом від 08.06.2017 р. встановлено, що ОСОБА_5 в кінці експерименту додав, що в той день, коли він стріляв у потерпілого, знаходячись на даху гаражу, то в його сторону світив прожектор, який його засліплював, при цьому з пояснень ОСОБА_5 встановлено, що останній одразу після того, як зістрибнув з даху гаража ОСОБА_11 , бачив силует та траєкторію бігу силуету людини.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Також колегія суддів враховує і практику Європейського суду з прав людини. Так, в справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 р., суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Отже, позицію обвинуваченого колегія суддів розцінює як його намагання уникнути покарання за фактично вчинений особливо тяжкий умисний злочин.
Більш того, з пояснень ОСОБА_5 видно, що він визнає обставини вчинення кримінального правопорушення та визнає цивільний позов в повному обсязі, однак з моменту обвинувачення відносно нього, жодного разу не відшкодував потерпілій суму заявленої моральної шкоди та не вибачився перед нею.
Таким чином, посилання захисника щодо вчинення ОСОБА_5 злочину у формі необережності, як стверджує і сам обвинувачений, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження та спростовуються доказами, дослідженими та перевіреними судом.
У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що клопотання захисника та обвинуваченого про перекваліфікацію дій обвинуваченого з ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, на ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство з необережності, є необґрунтованим.
Колегія суддів, за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, аналізуючи та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшла висновку, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілої.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Колегія суддів вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_5 щирого каяття не має, оскільки обвинувачений зазначив про це лише у останньому слові та така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, всупереч твердженням обвинуваченого щодо щирого каяття, в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій та вибачився перед нею.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 р. зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який часткового визнав свою провину, внаслідок чого зрозумів свою противоправну поведінку, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до скоєного, обставин настання тяжких наслідків, думку потерпілої, перед якою обвинувачений не вибачився, якій шкода не відшкодована та яка просила суд призначити найсуворіше покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком більшим ніж мінімальна межа покарання, зазначеного у санкції ч. 1 ст. 115 КК України, без застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України. Саме таке покарання, на думку колегії суддів, є ефективним покаранням для досягнення мети, визначеної у ст. 50 КК України, для виправлення винного та є необхідним і достатнім. У судовому засіданні не встановлене дійсне, відверте визнання обвинуваченим своєї провини, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, з`явлення зі зізнанням. Він не виразив відвертого розкаяння та у нього відсутній осуд власних протиправних дій. Призначене судом покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного і попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, якою передбачено прийняття рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на висновок про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, враховуючи те, що ОСОБА_5 перебував у розшуку та з метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 11 лютого 2020 року.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Оскільки, ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню знаходився в установі попереднього ув`язнення, а тому відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5, ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 р., враховуючи правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі № 663/537/17, обвинуваченому необхідно зарахувати в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У кримінальному провадженні потерпілою, заявлений цивільний позов про стягнення моральної шкоди, з вимогами щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої моральної шкоди в розмірі 100000 грн.. (т. 1 а.с. 38).
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана злочином може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» видно, що при розгляді справ про відшкодування моральної шкоди, суди повинні враховувати, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого. Пунктом 3 зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми та при настанні інших негативних наслідків.
Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілій спричинено моральну шкоду, так як вона перенесла неймовірні моральні страждання у зв`язку із смертю сина, стала погано спати та знаходиться на заспокійливих ліках. Тому, з урахуванням обсягу (фізичних, душевних, психічних) страждань, яких вона зазнала, характеру втрати близької людини, думки сторін, а також те, що обвинувачений визнав позовні вимоги потерпілої повністю, з врахуванням принципів розумності, співмірності та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне цивільний позов про стягнення моральної шкоди задовольнити повністю та стягнути на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 100 000 грн..

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на ДЕВ`ЯТЬ років ШІСТЬ місяців.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід до набрання вироком законної сили тримання під вартою, взявши його негайно під варту із зали суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 лютого 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 р. ОСОБА_5 зарахувати в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 12 квітня 2017 року по 24 жовтня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) грн..
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової балістичної експертизи на користь держави у розмірі 790,96 грн. (призначення платежу: за експертизу № 20/3.2-238 від 20.04.2017 року).
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення комплексної експертизи зброї на користь держави у розмірі 4759,04 грн. (призначення платежу: за експертизу № 26/3.1/3.2-336, № 1/5.1/1261 від 26.05.2017 року).
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової трасологічної експертизи на користь держави у розмірі 703,68 грн. (призначення платежу: за експертизу № 20/4.1-198 від 12.04.2017 року).
Речовий доказ - гладкоствольну рушницію 12 калібру, марки KHAN-A-ТАС № НОМЕР_4 , яка зберігається в камері схову Першотравенському ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 17/1023 від 02.06.2017 р.) - конфіскувати в дохід держави.
Речовий доказ - одяг ОСОБА_5 , який зберігається в камері схову Першотравенському ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 17/1022 від 15.05.2017 р.) - повернути ОСОБА_5 ..
Речовий доказ - мобільний телефон, рукавички та одяг ОСОБА_11 , які зберігаються в камері схову Першотравенському ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 17/1020 від 05.04.2017 р.) - повернути потерпілій ОСОБА_7 ..
Речовий доказ - пластиковий браслет, волосся, шрот, гільзи мисливської рушниці, пиж - контейнер, які зберігаються в камері схову Першотравенському ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції № 17/1020 від 05.04.2017 р., № 17/1023 від 02.06.2017 р.) - знищити.
Речові докази - DVD- диски з записом слідчих дій та посмерту дактилокарту, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3