н/п 1-кс/953/870/20
"27" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі заявника - ОСОБА_3 ,
адвоката - ОСОБА_4 ,
Вказав, що як вбачається зі змісту ухвали від 21.12.2019 року, слідчий суддя визнав клопотання прокурора обґрунтованим, зазначивши, що суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що накладання арешту на зазначене майно є необхідним. Між тим, в ухвалі від 21.12.2019 року зазначено, що ...слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна враховує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні... . При вирішенні питання про арешт, слідчий, прокурор має обґрунтувати які ознаки речових доказів має вилучений автомобіль. Жодних доказів щодо існування ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, суду не надано. Єдиною підставою для арешту прокурор вважав необхідність проведення криміналістичної експертизи. Зауважив, що такої підстави, як необхідність арешту для проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та автотехнічної експертизи, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди при слідчому експерименті, нормами кримінального процесуального кодексу України не передбачено.
Крім того вказав, що як суду під час вирішення питання про арешт, так і слідчому було надано запис відео реєстратора свідка ДТП, на якому чітко видно механізм ДТП, а також взаємне розташування автомобілів при зіткненні, а саме те, що його автомобіль знаходився на узбіччі дороги із ввімкненими габаритними вогнями та світловою сигналізацією, а автомобіль Ауді А4 зікнувся з його автомобілем, що, як зазначає ОСОБА_3 фактично спростовує необхідність проведення слідчого експерименту.
На його думку, проведення експертизи технічного стану транспортного засобу та авто технічної експертизи можливо здійснити і без застосування арешту автомобіля, а визначення параметрів механізму дорожньо-транспортної події є наявним в схемі ДТП та протоколі огляду, складеними на місці ДТП.
Також зазначив, що 21.01.2020 року експертами ХНДІСЕ ім. засл. професора Бокаріуса та слідчим вже було оглянуто автомобіль VOLVO-FH 12.420" р.н. НОМЕР_1 на території штрафного майданчика с. Нова Водолага.
Оскільки, як зазначає заявник, необхідність позбавлення його користування автомобілем VOLVO-FH 2.420" р.н. НОМЕР_1 та його подальше зберігання на території штрафного майданчика с. Нова Водолага відпала, так як всі необхідні процесуальні дії з ним завершено та на цей час вже відсутні будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, що є підставою для скасування арешту. При цьому вказав, що він погоджується із застосуванням такого способу арешту, як заборона відчуження транспортного засобу та зобов`язується його зберігати.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , діючий в інтересах власника майна ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_3 клопотання підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні.
Процесуальний керівник у кримінальному провадженні - прокурор відділу 02/4/04 прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином (а.с.4), однак в судове засідання не з`явився. 27.01.2020 до суду надійшла заява слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 та прокурора відділу 02/4/04 прокуратури Харківської області ОСОБА_6 від 25.01.2020, у якій зазначено, що в рамках досудового слідства по кримінальному провадженню призначено в ХНДІСЕ ім..засл. проф. М.М. Бокаріуса, експертизу установлення технічного стану автомобіля «VOLVO-FH 12.420» р.н. НОМЕР_1 , а також транспортно - трасологічну експертизу, на теперішній час вказаний автомобіль оглянуто, однак висновків експерта на теперішній час немає, оскільки експертиза ще перебуває в провадженні експертної установи. Процесуальний керівник заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_3 щодо зняття арешту чи зміну місця збереження та він просить залишити вище вказаний автомобіль за раніше визначеним місцем збереження (а.с.5).
Неявка учасників процесу, у відповідності до ст. 174 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши доводи ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4 , вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна судом було встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2019 автомобіль "VOLVO-FH 12.420" р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту з автомобіля "VOLVO-FH 12.420" р.н. НОМЕР_1 , заявник посилався на те, що 21.01.2020 року експертами ХНДІСЕ ім. засл. професора Бокаріуса та слідчим вже було оглянуто автомобіль VOLVO-FH 12.420" р.н. НОМЕР_1 на території штрафного майданчика с. Нова Водолага.
Проте, жодних даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, заявник до клопотання не додав. Такі дані не надані ні заявником, ні його адвокатом й в судовому засіданні.
Даних щодо проведення експертного дослідження арештованого автомобілю також не надано.
Оже, обставини, встановлені ухвалою слідчого судді від 21.12.2019 при розгляді клопотання про арешт майна, не змінилися, а саме те, що арештоване майно є речовим доказом матеріальним об`єктом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Заявником не доведена необхідність скасування застосованого судом арешту на майно в рамках кримінального провадження, оскільки на думку слідчого судді наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, що не виключає необхідності проведення слідчих дій з транспортним засобом, слідчий суддя вважає, що арешт автомобілю не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1