Справа № 567/690/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вілія Острозького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

встановив:

28.05.2019 близько 15.00 год. ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна та збагачення за рахунок лісового господарства України, маючи вільний доступ, за допомогою свого знайомого ОСОБА_5 , якому не повідомив про свої злочинні наміри здійснити крадіжку деревини, перебуваючи в лісовому масиві зони 05 кварталу 001, що на території Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області, таємно викрав лісоматеріал, що являє собою чотири колодки породи сосна (сироростучу) колодка №1 довжиною 4,5 м, об`ємом 0,182м3, колодка №2 довжиною 4 м, об`ємом 0,124м3, колодка №3 довжиною 4 м, об`ємом 0,204 м3, колодка №4 довжиною 4 м, об`ємом 0,0912 м3 , загальна вартість яких, згідно затверджених постановою КМУ №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», складає 728 грн. 98 коп., та належить Вілійській сільській територіальній громаді, чим заподіяв зазначеній територіальній громаді майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

31.05.2019 між представником потерпілого ОСОБА_6 , якій на підставі ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою представник потерпілого ОСОБА_6 , та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_6 , зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у виді штрафу у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку складає 1020 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між представником потерпілого та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначила, що укладення даної угоди є добровільним.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що представник потерпілого ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_4 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив

затвердити угоду від 31 травня 2019 року про примирення, укладену між представником потерпілої Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу розміром 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в перерахунку становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- чотири колоди деревини породи «сосна», які передані на відповідальне зберігання майстру лісу обх. №8 ОСОБА_7 - повернути уповноваженій особі Вілійської сільської ради Острозького району Рівненської області, після вступу вироку в законну силу.

- контрольний зріз пня дерева породи «сосна» вилучений в ході огляду місця події лісового масиву біля с. Вілія Острозького району, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Острозького ВП;
- контрольний зріз із колоди №3, який переданий на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Острозького ВП, знищити після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбаченого статтею 394 КПК України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1