Справа № 305/321/17
Провадження по справі 1-кп/305/30/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000202 від 29.12.2016 про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рахів, Закарпатської області, фактично проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, пенсіонера МВС України, не судимого, -
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 28 грудня 2016 року близько 17 годин, керуючи технічно справним автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , їдучи в межах населеного пункту с. Біла Церква по вул. Мараморошській, Рахівського району, Закарпатської області в напрямку м. Рахів, всупереч вимогам п.п. 2.3 "б", 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 "б" та 13.3 Правил дорожнього руху України (надалі правила), проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася на дорозі, не забезпечив безпеку дорожнього руху, та навпроти житлового будинку № 15, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який знаходився поруч із задньою частиною вантажного автомобіля марки "ЗІЛ 5301", д.н.з. НОМЕР_2 , здійснивши зіткнення в задню частину вказаного автомобіля.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 144 від 29.01.2017 - у вигляді відкритого перелому лівої стегнової кістки, наколінника, закритих переломів лівої великої та малогомілкових кісток, відкритого перелому правого великогомілкової та малогомілкової кісток, переломів правої та лівої лобкових кісток тазу, розривів лонного та крижово-клубкового зчленування, тупої травми тазу та нижніх кінцівок у вигляді множинних забоїв тулуба та нижніх кінцівок, що ускладнилося травматичним шоком та стало безпосередньою причиною його смерті.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;

п. 12.1 ПДР - Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3 ПДР - У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4 ПДР - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

п. 12.9 «б» ПДР - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7».

п.13.3 ПДР - Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди та зустрічного роз`їзду необхідно вибирати безпечний інтервал, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 10/02 від 09.02.2,017 невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та смертю потерпілого.

Допитаний в ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_5 вину свою повністю визнав у межах пред`явленого йому обвинувачення та показав суду.

28 грудня 2016 біля 17 годин, керуючи власним автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , їдучи через населений пункт с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області зі швидкістю до 60 км/год, внаслідок поганих погодних умов, проявив неуважність до дорожньої обстановки допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перебував поруч із припаркованим вантажним автомобілем, від отриманих численних тілесних ушкоджень потерпілий помер. Розкаюється у скоєному. Просив суворо його не карти.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка представляє також інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак надали суду через свого адвоката ОСОБА_9 , письмову заяву про розгляд кримінального провадження без їх присутності. Претензій до обвинуваченого немає.

Допитаний в ході судового слідства свідок ОСОБА_10 показав суду: 28 грудня 2016, близько 17 години перебував у с. Біла Церква по вул. Центральній, де був очевидцем, коли автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , їдучи з перевищенням швидкості вчинив наїзд на громадянина ОСОБА_6 , який перебував на обочині дороги та мав намір розвішувати новорічні гірлянди, та стояв поруч із припаркованим автомобілем. Водій ОСОБА_11 своїм автомобілем притиснув потерпілого до вантажного автомобіля. Після автоаварії водій ОСОБА_11 вийшов зі свого автомобіля, поводився неадекватно. Зі слів інших людей знає, що той був у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_12 показала суд, що як лікар-нарколог завідувач приймального відділення Рахівської районної лікарні, освідчувала ОСОБА_5 , 28 грудня 2016 на предмет алкогольного сп`яніння. За спливом часу детальніше обставини не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_13 показав суду, що 28.12.2016, отримав повідомлення про автоаварію зі смертельним наслідком, яку спричинив колишній працівник міліції. Особисто написав письмове направлення до Рахівської РЛ, на прохання оперативного чергового, з метою освідчення ОСОБА_5 на степінь алкогольного сп`яніння. Результати освідчення йому не відомі як і невідомий порядок медичного освідчення ОСОБА_5 , жодного процесуального документа на відібрання взірців крові не виносилося ні слідчим ні прокурором на момент направлення ОСОБА_5 на медосвідчення, 28.12.2016.

Аналізуючи надані суду письмові докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано судом за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Щодо дослідження судом доказу - висновку № 1, судово-токсикологічної експертизи від 03.01.2017, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 89 ч. 3 КПК України, дільничний інспектор не наділений повноваженнями звертатися до медичних закладів з метою відібрання крові з метою освідчення особи на предмет сп`яніння, тим більше до внесення відомостей про ДТП у ЄРДР, який звертався у лікарню поза належним процесуальним порядком.

Відібрання біологічних взірців у особи здійснюється за правилами передбаченими ст. 241 КПК України, згідно з якою здійснюються на підставі постанови прокурора про проведення освідчення складається протокол.

У матеріалах кримінального провадження відсутні й суду не надано: письмові згоди ОСОБА_5 на відібрання у нього зразків крові для експертизи, постанови прокурора про відібрання біологічних зразків крові для експертизи, а також відсутня у суду ухвала слідчого судді про відібрання біологічних взірців у ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, суд визнає висновок експерта № 1 проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вини ОСОБА_5 неналежним та недопустимим доказом, а тому суд виключає з обвинувачення той факт, що ОСОБА_5 на момент скоєння ним ДТП - 28.12.2016, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні ним ДТП окрім повного визнання ним своєї вини, доведена наступними перевіреними в ході судового слідства матеріалами кримінального провадження:

- витягом з ЄРДР стверджено, що відомості про скоєння злочину - ДТП внесено 29.12.2016, а дата надходження заяви про злочин є датовною 28.12.2016 о 18 год. 55 хв. (а.с. 1 Том 2);

- протоколом огляду місця ДТП від 28.12.2016, оглянуто в с. Біла Церква, Рахівського району, Закарпатської області, участок дороги Мукачево-Куровичі, в якому зафіксовано місце наїзду автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , на пішохода - та схемою до даного протоколу, з фотосвітлинами (а.с. 2-4 Том 2);

- протоколом огляду трупа від 29.12.2016, оглянуто труп ОСОБА_14 , який помер внаслідок ДТП (а.с. 17-18 Т. 2);

- протоколом огляду транспортного засобу від 03.02.2017, оглянуто автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat", реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_1 , в якому виявлено механічні пошкодження передньої частини (а.с. 24-29 Т. 2);

- згідно з висновком експерта № 144 від 29.12.2016 у потерпілого ОСОБА_6 встановлено: смерть громадянина ОСОБА_6 настала внаслідок тупої травми тазу та нижніх кінцівок у вигляді множинних переломів кісток тазу та кісток нижніх кінцівок, що ускладнилося травматичним шоком, що і стало безпосередньою причиною смерті його.

Дана причина смерті підтверджується даними судово-медичного дослідження: відкритого перелому лівої стегнової кістки, закритого перелому наколінника, закритих переломів лівої великої та малогомілковий кісток, відкритого перелому правої великої та малогомілкових кісток та переломи правої та лівої лобкових кісток тазу, повні розриви лонного та крижово-клубкового зчленування, масивні крововиливи в м`які тканини нижніх кінцівок та тазу, шоковими змінами внутрішніх органів.

Беручи до уваги умови зовнішнього середовища, в яких знаходився труп і характер трупних змін, можна допустити, що з моменту настання смерті до моменту судово-медичного дослідження пройшло близько 16-18 год.

При судово-медичному дослідженні трупа гр-на ОСОБА_6 у нього виявленні тілесні пошкодження у вигляді відкритого перелому лівої стегнової кістки, закритого перелому наколінника, закритих переломів лівої великої та малогомілковий кісток, відкритого перелому правої велико та малогомілкових кісток та переломи правої та лівої лобкових кісток тазу, повні розриви лонного та крижово- клубкового зчленування. Данні тілесні пошкодження винникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму та механізму здавлення між ними, якими могли бути деталі кузова автомобілів, є характерними для наїзду на пішохода з подальшим здавленням до іншого транспортного засобу, та вкладаються в строк пригоди що мала місце 28.12.2016 року.

В момент первинного контактування потерпілий знаходився в вертикальному положенні відносно травмуючих предметів.

Вище вказані тілесні пошкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті його і відносно до живих осіб та згідно з Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р. 2. 1. 1 відносяться до тяжких тілесних пошкоджень. (а.с. 113-117 Т.2);

-висновками судово-автотехнічних експертиз № № 8/02, 9/02 від 06.02.2017 та 10/02 від 09.02.2017, стверджено, що на момент проведення досліджень робоча гальмівна система автомобіля «ЗИЛ-5301» д.н.з. НОМЕР_2 відповідає вимогам ПДРУ та заводу-виробника, була працездатною і могла виконувати функції по зміні швидкісного режиму руху транспортного засобу, передбачені конструкцією.

На момент огляду та дослідження система рульового керування автомобіля «ЗИЛ-5301» д.н.з. НОМЕР_2 відповідає вимогам ПДРУ та заводу-виробника, знаходилась у працездатному стані й безпосередньо перед пригодою могла виконувати функції по зміні напрямку руху вказаного транспортного засобу.

При дослідженні зовнішніх світлових приладів автомобіля «ЗИЛ-5301» д.н.з. НОМЕР_2 встановлено, що на момент огляду й експертної перевірки робота даних приладів відповідала вимогам на експлуатацію.

Оскільки на момент проведення досліджень робоча гальмівна система, система рульового керування та система зовнішнього освітлення автомобіля «ЗИЛ-5301» д.н.з. НОМЕР_2 були працездатними, відповідають вимогам на їх експлуатацію, встановленими ПДРУ, вирішення даного запитання стосовно цих систем позбавлене технічного змісту. (а.с. 133-136 Т. 2);

На момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 була працездатною.

При дослідженні системи рульового керування автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 встановлено, що на момент огляду й експертної перевірки дана система була непрацездатною і не відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ внаслідок того, що деформовано кермо, при обертанні керма керовані колеса повертаються як в одну так і другу сторону, але на дуже малий кут, обмежений деформаціями кузову та деталей підвіски.

При дослідженні зовнішніх світлових приладів автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 встановлено, що на момент огляду й експертної перевірки тип та конструкція даних приладів відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДР. Фари головного світла автомобіля розбиті в момент зіткнення автомобіля з перешкодою.

Складові системи рульового керування та прибори освітлення, які деформовані та розбиті, знаходились в зоні аварійного пошкодження.

Характер деформації елементів кузова та моторного відсіку автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 свідчить про те, що несправності системи рульового керування та системи зовнішнього освітлення автомобіля виникли при дії на них (елементи кузова) значних по величині зусиль одноразового ударного характеру. Такого типу деформації та несправності не можуть виникнути в процесі нормальної експлуатації транспортного засобу. Тому, з технічної точки зору, пошкодження складових та приладів системи освітлення та системи рульового керування автомобіля сталися під час ДТП в момент зіткнення автомобіля з перешкодою. (а.с. 142-145 Т. 2);

При заданих вихідних даних, швидкість руху автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 безпосередньо перед зіткненням складала 80?100 км/год.

У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 ОСОБА_5 відповідно до вимог п.п. 12.3; 12.4; 12.9 «б» та 1.10 (в частині визначення поняття «перешкода для руху» ) ПДРУ [15] повинен був вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 60 км/год., а з моменту виявлення перешкоди для руху негайно застосувати гальмування для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або застосувати маневр безпечного для інших учасників руху об"їзду перешкоди.

При заданих вихідних даних, водій автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 ОСОБА_5 мав технічну можливість як шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, так і шляхом своєчасного виконання безпечного маневру об`їзду перешкоди ліворуч з моменту виявлення перешкоди для руху, уникнути наїзду на стоячий автомобіль «ЗиЛ», як при русі з вибраною швидкістю Va?80/100 км/год., так і при русі з допустимою швидкістю Va=60 км/год.

При заданому комплексі вихідних даних, з технічної точки зору, умовами настання даної ДТП є факт невідповідності дій водія автомобіля «Volkswagen Passat» р.н.з. Литовської Республіки НОМЕР_3 ОСОБА_5 вимогам п.п. 12.3; та 1.10 ( в частині тлумачення поняття «перешкода для руху») ПДРУ, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, несвоєчасно застосував гальмування, або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч. (а.с. 168-171 Т.2);

- протоколами проведення слідчого експерименту від 03.02.2017 відтворено обставини за участю ОСОБА_5 , що передували скоєння ним ДТП - 28.12.2016 (а.с. 155-169 Т.2);

ОСОБА_5 являється ветераном війни, учасником бойових дій - посвідчення НОМЕР_4 від 03.11.2015.

Цивільного позову не заявлено.

Витрати на проведення заходів кримінально-правового характеру - відсутні.

Речові докази: автомобіль марки «Фольцваген Пасат» реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_3 , по вступу вироку в законну силу, слід повернути ОСОБА_5 , як власнику, а автомобіль марки «ZYL 5301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , повернуто власникові ОСОБА_15 під розписку на відповідальне зберігання, по вступу вироку в законну силу, слід залишити йому, як законному власнику.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому

ОСОБА_5 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих вину обставин не встановлено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заявили клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення з необережності, є ветераном, повністю визнає скою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений. Крім того, відповідно до вимог ст. 1 п "в" Закону України "Про амністію у 2016 році", ОСОБА_5 , як особа, яка має на утриманні неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи, стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок зі звільненням засудженого від відбування покарання. 07.09.2016 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. № 1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "ґ" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016, який набрав чинності з 07 вересня 2017 року, звільнених від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно яких не набрали законної сили: підлягають особи які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановлено ст. 26 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та п. "д" цього ж Закону, як ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Як встановлено судом і це підтверджено матеріалами справи ОСОБА_5 є особою яка досягла пенсійного віку та є ветераном війни, має на утриманні 1 н/л дитину. Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання. Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. Закону ЗУ «Про застосування амністії в Україні» п. п. "в", "ґ", "д" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 370, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі п. п. "в", "ґ", "д" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 , звільнити від відбування покарання.

Речові докази: автомобіль марки «Фольцваген Пасат» реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_3 , по вступу вироку в законну силу, слід повернути ОСОБА_5 , як власнику, а автомобіль марки «ZYL 5301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , повернуто власникові ОСОБА_15 під розписку на відповідальне зберігання, по вступу вироку в законну силу, слід залишити йому, як законному власнику.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 , тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 40 мінімальних розмірів заробітної плати в сумі 55 120 гривень, скасувати.

Грошову заставу в сумі 55 120 (п`ятдесят п`ять тисяч сто двадцять) гривень, повернути ОСОБА_17 , по вступу вироку в законну силу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано набирає законної сили, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд Закарпатської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку слід вручити негайно, після його проголошення, обвинуваченому, та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, та ознайомитися з журналом судового засідання.

Суддя: ОСОБА_1