ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3355/19 Справа № 192/1814/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000586 за апеляційною скаргою прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
Встановила:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 20 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повернуто прокурору Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Судом було зазначено, що у підготовчому судовому засіданні під час з`ясування анкетних даних особа, відносно якої складений обвинувальний акт, вказала свої анкетні дані, як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пояснив, що жодних документів, що посвідчують його особу у нього не має. Додав, що паспорт він втратив, а інші документи, що посвідчують його особу, відсутні.
Прокурор ОСОБА_9 стверджував, що є всі підстави для проведення підготовчого судового засідання і призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 , особу якого встановлено у відповідному порядку. При цьому, надав копію бланку заяви на ім`я ОСОБА_7 на отримання паспорту (форма № 1), згідно якої останній отримав паспорт 02 лютого 1989 року та копію довідки про звільнення ОСОБА_7 , які, на його переконання, є достатніми для встановлення особи обвинуваченого. Не заперечував, що у копії довідки про звільнення фото є у такій якості, яка унеможливлює ідентифікацію особи обвинуваченого, проте інших документів, що посвідчують особу ОСОБА_7 сторона обвинувачення надати не змогла через їх відсутність.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати, у зв`язку з істотними, на його думку, порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувачений та визначені законом відомості щодо нього чітко зазначені в обвинувальному акті.
Посилається, що під час проведення підготовчого судового засідання на вимогу суду були надані документи, які підтверджують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме: копію бланку заяви на ім`я ОСОБА_7 з фотокарткою та копію довідки про звільнення ОСОБА_7 з фотокарткою, завірені відповідно слідчим та установою виконання покарань, які підтверджують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .
Також вказує, що при підготовчому судовому засіданні потерпілим ОСОБА_8 було зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 є його племінником, підтвердивши таким чином особу обвинуваченого, що взагалі не отримало правової оцінки суду під час ухвалення рішення та не знайшло свого відображення в ухвалі.
На думку прокурора, наведені в оскаржуваній ухвалі обставини, на які суд першої інстанції посилався як на підстави для повернення обвинувального акту, не свідчать про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду першої інстанції призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, думку обвинуваченого який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку потерпілого, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Згідно вимог ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Вимоги до змісту та форми обвинувального акту визначені ст. 291 КПК. Даною нормою передбачено певний перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема анкетні дані обвинуваченого, місце його проживання.
При цьому, суд може повернути обвинувальний акт прокурору виключно з підстав невідповідності його вимогам ст. 291 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що, вимогами п. 3, п.5 ч.2 КПК України передбачено, що обвинувальний акт, зокрема, має містити такі відомості:
- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто даною нормою передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Апеляційним переглядом встановлено, що в копії бланку заяви на ім`я ОСОБА_7 на отримання паспорту (форма № 1), зазначено особою про те, що паспорт отриманий 02 лютого 1989 року, містить фото цієї особи станом на 1989 рік, тобто 30 років тому, що з об`єктивних обставин позбавило суд можливості ідентифікувати особу обвинуваченого за цим фото.
Зазначена копія бланку надана без належного завірення компетентним органом, у якому вказаний бланк зберігається і який має повноваження завірити документ. При цьому, вказаний бланк містить лише печатку Солонянського ВП Дніпровського ВП та підпис слідчого ОСОБА_10 , який не є уповноваженою посадовою особою, яка має завірити не документ, а його копію.
Копія документу серії ДНП № 05907 без назви, яка, за твердженням прокурора, є саме довідкою про звільнення ОСОБА_7 , надана без належного завірення, оскільки містить лише печатку Державної установи «Ігренський виправний центр № 133» та штамп «з оригіналом згідно» без зазначення посади та прізвища особи, яка має завірити вказану копію та дати її завірення.
Більш того, у вказаній копії документу ксерокопія фото є у такій якості, яка фактично унеможливлює ідентифікацію особи обвинуваченого за зображенням.
Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувальний акт із-за цього не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається зі змісту ухвали вона є належно вмотивованою, обгрунтованою та законною.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Вказану вимогу районний суд врахував при прийнятті судового рішення.
Отже колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження ,тому немає підстав для її задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Солонянського відділу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: