печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

неповнолітнього ОСОБА_6

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, учня 10-го класу школи № 133 Печерського району м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусових заходів виховного характеру,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 27.11.2018 року приблизно о 12.30 год., перебував у приміщенні школи І - III ступенів № 133 Печерського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 7, де у нього раптово виник незаконний умисел здійснити завідомо неправдиве повідомлення про замінування пункту пасажирських перевезень, що загрожує безпеці громадян, знищенню чи пошкодженню об`єктів власності.

Реалізуючи свій протиправний задум, діючи умисно, розуміючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою, усвідомлюючи, що таке повідомлення може викликати паніку в населення та порушити громадську безпеку, ОСОБА_6 взяв у свого однокласника ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон «IPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар», номер НОМЕР_2 , з якого приблизно о 12.40 год., цього ж дня 27.11.2018 року зателефонував на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції у м. Києві та повідомив оператору про замінування центрального вокзалу, не уточнивши якого саме.

Під час виїзду 27.11.2018 року слідчо-оперативних груп на Центральний залізничний вокзал за адресою площа Солом`янська, 1А у м. Києві та на Центральний автовокзал за адресою пр-т Науки, 1/2 у м. Києві, повідомлення ОСОБА_6 про замінування не підтвердилося. Перевіркою вказаного повідомлення встановлено, що вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин на вказаних об`єктах не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано, як такі, що містять ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, а саме: здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

11.06.2019 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 259 КК України, що передбачено ст. 22 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, підтримав вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового злочину.

В судовому засідання неповнолітній ОСОБА_6 підтвердив викладені у клопотанні фактичні обставини вчиненого суспільно-небезпечного діяння, визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся та проти застосування відносно нього примусових заходів виховного характеру не заперечував.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 , захисник - адвокат ОСОБА_4 та представник служби у справах дітей ОСОБА_7 також не заперечували проти задоволення клопотання.

Оцінюючи вказане, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітнього ОСОБА_6 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто умисного тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування примусового заходу до неповнолітнього ОСОБА_6 суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 499 КПК України, за відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих йому дій досяг 14-річного віку, але не досяг 16 років, тобто він не являється суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Виходячи з зазначених вище вимог закону, беручи до уваги дані про особу неповнолітнього, враховуючи те, що ОСОБА_6 на даний час навчається, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, дані про його особу, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_6 можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру.

З врахуванням вищевикладеного, до неповнолітнього ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати у справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 97, ч. 2 ст. 105 КК України, ст. 498, 501 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Речові докази, а саме:

- DVD-R диск з відеозаписом, який зберігається в матеріалах досудового розслідування залишити в матеріалах досудового розслідування;

- мобільний телефон сірого кольору марки «IPhone SE», ІМЕІ: НОМЕР_1 , який зберігається в матеріалах досудового розслідування повернути ОСОБА_8 за належністю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1