ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/644/20 Справа № 207/976/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_7 та
захисника: ОСОБА_9 в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати частково в частині визначеного розміру застави, визначити розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 304050,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог, зазначає, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, визначив розмір застави, в порушення вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, не повною мірою оцінив та співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення, його наслідки, з реальною можливістю, у разі внесення застави, забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що ОСОБА_7 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Зазначає, що судом не враховано обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про особу, а саме те, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, на шлях виправлення не став; підозрюється у вчинені тяжкого злочину, зокрема щодо збуту особливо небезпечного наркотичного засобу; отримував доходи від збуту наркотичних засобів на протязі тривалого часу.

Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року клопотання слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково.

Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 встановлено 60 діб, до 21 червня 2020 року.

Розмір застави визначено в межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 126120 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покладено на підозрюваного наступні обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що у судовому засіданні знайшло підтвердження, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчините інше кримінальне правопорушення.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 126120,00 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою у апеляційній скарзі прокурором не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Вирішуючи питання щодо визначення слідчим суддею розміру застави колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Так, у зв`язку з вищенаведеним, а також, з урахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу підозрюваного, матеріального становища підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає розмір застави, визначений слідчим суддею виправданим, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Також, колегією суддів враховується, що на момент перегляду рішення слідчого судді в апеляційній інстанції, підозрюваним ОСОБА_7 сплачено заставу.

Поряд із цим, стороною обвинувачення, ані у клопотанні, ані під час судового засідання, ані в апеляційній інстанції не наведено достатніх обґрунтувань щодо виключних обставин, які б впливали на визначення розміру застави, у зв`язку з чим, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність визначення застави у розмірі 150 прожиткових мінімумів, колегія суддів вважає безпідставними.

На переконання колегії суддів, позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої прокурором апеляційної скарги, не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4