Справа № 463/985/19 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/14/20 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2019 року про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 12.08.2019 закрито кримінальне провадження № 00000106 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою в порядку п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову про закриття кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, задоволити скаргу та скасувати постанову слідчого. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: твердження слідства і слідчого судді, що однією з причин дорожньо-транспортної пригоди став перехід пішоходом проїзної частини, є голослівним і не ґрунтується на вимогах Правил дорожнього руху. В оскарженій постанові чи висновках експертизи не наводиться факт невиконання пішоходом ОСОБА_11 вимог Правил дорожнього руху при переході дороги у місті скоєння ДТП, що стали б безпосередньою причиною наїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_9 . Місце наїзду на пішохода не знаходиться у зоні дії регульованого чи нерегульованого пішохідних переходів або дії дорожніх знаків 1.32 «Пішохідний перехід», 3.9 «Рух пішоходів заборонено», проїзна частина не позначена розміткою для визначення руху пішоходів: 5.33 «Зона. Пішохідна зона», 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід». ОСОБА_11 при переході дороги у місті ДТП діяв у повній відповідності до п. 4.8 Правил дорожнього руху. Єдиною причиною ДТП з травмуванням ОСОБА_11 було невиконання водієм автомобіля ОСОБА_9 п.1.5, п.10.1, п.12.1, п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху, оскільки відповідно до цих вимог він несе відповідальність за вчинення ДТП, як такий, що згідно з висновком експертизи обрав швидкість в темну пору доби, завдяки якій мав технічну можливість зупинитися в зоні видимості на ближньому світлі фар. Проте, як пояснив сам ОСОБА_9 та його напарник, водій не своєчасно помітив пішохода на проїзній частині, оскільки при виїзді на проїзну частину дивився удзеркало заднього виду та вжив заходів екстреного гальмування для зупинки автомобіля безпосередньо під час наїзду на пішохода, застосувавши невиправданий об`їзд пішохода зліва - у сторону його руху. Як слідчий, так і слідчий суддя не аналізують обов`язкові обставини, які підлягають з`ясуванню у цій категорії справ. Зокрема, не досліджена правомірність і допустимість зміни напрямку руху автомобіля вліво водієм ОСОБА_9 в сторону руху пішохода. Їх з`ясування є обов`язковими для встановлення чи заперечення складу злочину в діях водія. Оскаржена постанова свідчить, що орган досудового слідства не виконав покладеного на нього обов`язку щодо проведення належного досудового розслідування. Зазначені недоліки підлягають усуненню тільки на досудовому слідстві шляхом призначення та проведення в справі комплексної судової автотехнічної, трасологічної та медичної експертизи, виконання якої слід доручити Київському НДІ судових експертиз. На це частково вказує експерт-трасолог у своєму висновку № 773 від 27.03.2019 року. Крім того, неповнолітня дочка ОСОБА_11 ОСОБА_10 не залучена як потерпіла у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Ухвала слідчого судді від 28 грудня 2019 року і постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 12 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню з таких підстав.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 12 серпня 2019 року, мотивував своє рішення тим, що слідчим проведені усі необхідні та можливі слідчі дії та проведеним досудовим розслідуванням не здобуто доказів, які б вказували на наявність в діяннях працівника поліції складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Однак таке рішення слідчим суддею постановлене без всебічного і повного з`ясування обставин.
Слідчий суддя не перевірив, чи були при закритті кримінального провадження виконані слідчим вимоги ст.ст. 91 - 94 КПК України, необхідні для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, й чи відповідає постанова слідчого вимогам закону. Крім того, відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя в ухвалі не спростував доводів скарги та не обґрунтував, чому не бере їх до уваги.
З матеріалів кримінального провадження № 00000106 від 11.02.2019 вбачається, що 11 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000106були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у зв`язку з тим, що 11.02.2019 о 19.05 год. у с. Рованці Луцького району Волинської області по вул. Об`їзній (поблизу АЗС «Укрнафта») поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області рядовий поліції ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «TOYOTA PRIUS» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись з вул. Дубнівської в напрямку вул. Мамсурова, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер.
У ході досудового розслідування слідчим не були виконані вимоги закону щодо повного і всебічного дослідження обставин справи, а постанова слідчого не містить належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, натомість містить істотні суперечності та не може залишатися в силі.
У постанові слідчого про закриття кримінального провадження зазначено про те, що під час досудового розслідування проведено необхідні та можливі слідчі дії, однак доказів порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_9 не здобуто, а можливості здобуття нових доказів вичерпані, слідчий приходить до висновку, що в діях поліцейського ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Такий висновок слідчого є суперечливим, оскільки відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.1 ч.1 ст. 284 КПК України) або якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати (п.3 ч.1 ст. 284 КПК України) є самостійними підставами для закриття кримінального провадження.
У висновку судово-автотехнічної експертизи № 2429 від 08 серпня 2019 року зазначено, що при заданих вихідних даних встановити, мав (чи не мав) водій ОСОБА_9 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом своєчасного застосування гальмування, не видається можливим.
Згідно з висновком транспортно-трасологічної експертизи № 773 від 27 березня 2019 року встановити положення автомобіля «Тойота Пріус» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент наїзду його на пішохода відносно елементів дороги не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю ознак, які свідчать про це. Вирішення питання про положення пішохода відносно автомобіля, а отже відносно елементів дороги вимагає проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, яка експертом трасологом самостійно проведена бути не може.
Незважаючи на такий висновок експертизи, слідчим не було призначено комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи.
Те, що задані експерту вихідні дані не дали можливості встановити, мав (чи не мав) водій ОСОБА_9 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 шляхом своєчасного застосування гальмування, свідчить про не з`ясування органом досудового розслідування усіх обставин подіїта неповноту досудового розслідування.
За таких даних підстав для закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення не було, оскільки органом досудового розслідування залишилося не встановленим, чи відповідали дії водія ОСОБА_9 .Правилам дорожнього руху.
Слідчий у постанові про закриття кримінального провадження покликався на те, що при заданих вихідних даних однією з причин настання ДТП, з технічної точки зору, є факт виходу пішохода ОСОБА_11 на проїзну частину. Однак при цьому орган досудового розслідування не встановив, відповідали чи не відповідали дії пішохода ОСОБА_11 як учасника дорожнього руху Правилам дорожнього руху.
Крім цього, відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2019 встановлено факт батьківства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьку Волинської області.
Органом досудового розслідування неповнолітня ОСОБА_10 та її мати ОСОБА_6 не були залучені як потерпіла та її законний представник, внаслідок чого останні були позбавлені можливості реалізувати свої процесуальні права.
Вказані недоліки залишились поза увагою слідчого судді при розгляді скарги ОСОБА_6 . Слідчий суддя не перевірив дотримання слідчим вимог закону при проведенні досудового розслідування, і зроблений ним висновок про правильність прийнятого слідчим рішення не відповідає фактичним обставинам.
Отже слідчий суддя допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
З огляду на викладене ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 та постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню до слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для продовження досудового розслідування з дотриманням усіх вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 12.08.2019 про закриття кримінального провадження №00000106 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю в діяннях поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ДПП рядового поліції ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 00000106 від 11.02.2019 направити до слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4