Справа № 522/561/20
Провадження № 1-кп/522/514/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Роздільнянського р-ну, с. Буценівка, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України:

-27.08.2018 засуджений Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік, який закінчився 27.08.2019,

підозрюваного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000016 від 02.01.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, 11.01.2020 близько 00:30 години, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуваючи у парку, розташованому за адресою: м. Одеса, Старосінна площа, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував на одній з лавок парку.

У вказаний час у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання вони визначили цінне майно, яке мав при собі ОСОБА_9 .

Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , та використовуючи чисельну та фізичну перевагу, обшукали кишені останнього, при цьому погрожуючи фізичною розправою у разі супротиву, що ОСОБА_9 сприймав як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я. Продовжуючи виконання спільних злочинних дій, ОСОБА_7 відкрито, розуміючи протиправність дій та діючи з корисливих мотивів, викрав з правої кишені ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Prestigio» в корпусі чорного кольору с/н НОМЕР_1 , вартістю 1500 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , що не має цінності для потерпілого.

Виконавши всі дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

11.01.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі до шести років, підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має джерела офіційного доходу, тому є ризики того, що підозрюваний зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам підозрюваним ОСОБА_4 вчинення нових злочинів.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра в інкримінованому злочині підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після скоєння кримінального правопорушення, протоколом прийняття заяви у потерпілого ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Престіжіо», належний ОСОБА_9 , показаннями потерпілого ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , згідно якого він впізнав ОСОБА_7 , показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , згідно якого він впізнав ОСОБА_4 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , згідно якого він впізнав ОСОБА_7 , протоколом огляду предмета (мобільного телефону), вилученого у ході проведення огляду місця події.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 щиро кається у вчиненні інкримінованого злочину, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має цивільну дружину, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/514/20.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватись від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів та обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 11.01.2020 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10.03.2020 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

13.01.2020