Справа № 304/1227/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/195/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 . в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 . на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубриничі, Перечинського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7

встановила:

вищевказаною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 лютого 2020 року.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.
На цю ухвалу захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший не пов`язаний з позбавленням волі.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що з 13.08.2019 року до 12.09.2019 року ОСОБА_7 перебував на волі без обрання йому будь-яких запобіжних заходів та добросовісно виконував свої обов`язки щодо явки до суду. Суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_7 визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим, одружений, раніше не судимий, злочин вчинений через необережність, є депутатом Перечинської районної ради, за місцем проживання, попереднього ув`язнення характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має на утриманні хвору матір, він є інвалідом з дитинства, добровільно здав свій закордонний паспорт суду, всі свідки у кримінальному провадженні вже допитані. Крім того, ОСОБА_7 працевлаштований та позитивно характеризується з місцем праці. Зазначає, що обвинувальний акт вручений йому та підозрюваному без підпису слідчого та без реєстру матеріалів досудового розслідування.
Апелянт вказує, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ввважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів контрольного провадження, на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 20.02.2020 року.
Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
До суду апеляційної інстанції надійшли заяви депутатів Перечинської районної ради ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 .
Зазначені заяви не були предметом розгляду при вирішенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки до суду першої інстанції не подавалися.
З огляду на те, що відповідно до положень ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає лише встановлені у судових рішеннях суду першої інстанції обставини в межах апеляційної скарги, а також на те, що вказані у заявах обставини, які можуть бути підставами для взяття обвинуваченого на поруки, не були предметом розгляду судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів приходить до переконання, що такі перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають, а тому заяви депутатів Перечинської районної ради слід залишити без розгляду.
Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Поряд з цим колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені у клопотанні не зменшились, а відтак, обґрунтованими є висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.
Наведені адвокатом ОСОБА_6 дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , враховані судом першої інстанції, однак такі не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують наявні ризики.
Всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Таким чином, з врахуванням обставин вчинення злочину та його наслідків, того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, займав відповідальне становище, одружений, за місцем проживання та попереднього місця роботи характеризується позитивно, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді