Справа № 748/1277/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/38/20
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 19 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257, за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 липня 2019 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, що має малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Новозаводським районним судом м. Чернігова:

20 червня 2011 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, від відбування покарання звільненого з іспитовим строком в 1 рік;

14 грудня 2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі; -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 липня 2019 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 628,00 грн. витрат за проведення експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого та просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити більш суворе покарання у виді позбавлення волі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує, що місцевим судом не в повному обсязі взято до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, зокрема, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але після відбування покарання знову вчиняв корисливі злочини. Крім того, апелянт зазначає, що згідно досудової доповіді органу пробації ОСОБА_9 становить високий ризик небезпеки для суспільства та має високий ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, 14 березня 2019 року, близько 09 год 00 хв, ОСОБА_9 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чавунну ванну марки «HWS Prada» вартістю 8200 грн, телевізор марки «Samsung» модель CS 29L30SSQ вартістю 700 грн, металеву драбину вагою 80 кг вартістю 320 грн, що належать ОСОБА_8 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 9220 грн.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 котрі просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, як і кваліфікація дій обвинуваченого, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесено до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, матеріальний стан, що він не працює, склад сім`ї, досудову доповідь Чернігівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації», що він є особою судимою за злочини проти власності, до адміністративної відповідальності не притягувався, посередню характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на наркологічному обліку в Чернігівській психоневрологічній лікарні з 07 квітня 2005 року з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю та опіоїдів. Синдром залежності. Обставинами, які пом`якшують покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Враховано судом при призначенні покарання і думку потерпілої.

Доводи апеляційної скарги правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції та стали підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання саме у виді арешту, яке належить до такого, що відбувається реально та пов`язане з ізоляцією від суспільства.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів не вбачає підстав для призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання.

Колегія суддів, крім вищевикладеного, враховує, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити вирок без змін та наполягала, що саме визначений обвинуваченому судом першої інстанції вид та міра покарання є необхідним. І згідно наданих в судовому засіданні довідок, обвинувачений ОСОБА_9 , з часу ухвалення вироку судом першої інстанції, неодноразово лікувався в Чернігівській обласній психоневрологічній лікарні з приводу наявних розладів, що, на думку колегії суддів, на ряду з думкою потерпіло, свідчить про намагання ОСОБА_9 стати на шлях виправлення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 5 липня 2019 року щодо ОСОБА_9 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4