печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження № 0001111,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про встановлення процесуальних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001111 від 10.06.2015.
У вимогах даного клопотання адвокат просить встановити строк слідчим центрального апарату Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001111 - в провадженні яких перебуває зазначене кримінальне провадження, а також процесуальному прокуророві у кримінальному провадженні № 0001111 - 10 (десять) днів з дня постановлення ухвали для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_4 .
В обґрунтування доводів клопотання, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001111 від 10.06.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
24.06.2015 складено та вручено письмове повідомлення про підозру Голові Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України, тобто останній набув статусу підозрюваної особи.
Крім цього, щодо ОСОБА_4 здійснювались процесуальні дії у кримінальному провадженні, а саме: проведення обшуку у приміщенні Апеляційного суду міста Києва від 19.06.2015; проведення слідчого експерименту у приміщенні Апеляційного суду міста Києва від 21.06.2015; проведення огляду серверів у приміщенні Апеляційного суду міста Києва від 20.06.2015; проведення експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів від 24.06.2015; проведення допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 20.06.2015.
ОСОБА_3 у клопотанні посилається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, а й момент коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було (рішення у справі «Екле проти Німеччини», рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»).
Крім цього, захисник зазначає, що в повідомленні про підозру не міститься жодного посилання на докази, якими підтверджуються вказані обставини. Так, досудовим розслідуванням: не встановлено, хто є тими службовими особами Апеляційного суду міста Києва, яким нібито давалися вказівки та якими нібито здійснювалося втручання в роботу автоматизованої системи документообігу Апеляційного суду міста Києва; не встановлено, яким саме чином здійснювалося втручання в автоматизовану систему документообігу; не підтверджено факт втручання в автоматизовану систему документообігу Апеляційного суду міста Києва.
Крім цього, адвокат звертає увагу, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування з огляду на його тривалість є формальним та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, свідчить про маніпулювання з метою створення оманливої громадської думки, нібито, причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення. Адже тривалість здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 від 10.06.2015 впродовж чотирьох років та чотирьох місяців дозволяла органу досудового розслідування зібрати достатні докази, у разі їх наявності, для звернення до суду з обвинувальним актом. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001111 щодо ОСОБА_4 здійснюється з 10.06.2015, що на час подання клопотання становить 4 роки 4 місяці. При цьому, «обставини», які розслідуються, нібито мали місце станом на 25.11.2014 29.05.2015. Крім того, органом досудового розслідування неодноразово продовжувалися строки досудового розслідування, які в сукупності, починаючи від моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру і станом на сьогоднішній день, перевищують максимально допустимі межі строків досудового розслідування, встановлених кримінальним процесуальним законодавством.
У зв`язку з чим, як вважає заявник, подальше розслідування зазначеного кримінального провадження і згадування в його контексті ОСОБА_4 без прийняття процесуальних рішень щодо направлення обвинувального акту до суду чи його закриття є прямим та суттєвим втручанням в права та законні інтереси ОСОБА_4 на захист та право, визначене ч. 5 ст. 28 КПК України щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Тому, подальше здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 без достатніх для того підстав, вимагає реагування з боку слідчого судді шляхом встановлення процесуальних строків для вчинення дій, пов`язаних із визначення строку для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_4 .
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримує посилаючись на доводи, що містяться в ньому та просить його задовольнити.
Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, причини неявки слідчому судді не повідомили.
Вивчивши обставини та дослідивши матеріали надані адвокатом ОСОБА_3 в обґрунтування свого клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001111 від 10.06.2015 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
24.06.2015 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_9 складено та вручено письмове повідомлення про підозру Голові Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Зі змісту наданих стороною захисту копій матеріалів досудового розслідування, вбачається, що ОСОБА_4 з моменту вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376-1 КК України, є особою, яку орган досудового розслідування ідетифікує (сприймає) як підозрюваного.
Відповідно до положень ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Між тим, за практикою Європейського суду початком кримінального переслідування особи вважається не тільки момент формального повідомлення про підозру, а й момент коли стало відомо, що органи державної влади сприймають особу як підозрюваного, навіть якщо офіційного повідомлення про підозру не було.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому, «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»). При цьому, за практикою ЄСПЛ висуненням обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінґайзен проти Австрії»).
При цьому, Європейським судом з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язане із вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.

Таким чином, з огляду на ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, відносно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного та відповідно до положень ч. 6 ст. 28 КПК України.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Використання формулювань з приводу причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, з огляду на відсутність достатніх доказів, як зазначає орган досудового розслідування у своїх процесуальних документах та клопотаннях, а також відсутність проведення будь-яких процесуальних дій протягом тривалого строку грубо порушує принцип презумпції невинуватості особи, що в свою чергу зобов`язує суд, з метою забезпечення принципу верховенства права, та запобігання зазначених маніпуляцій, визначити процесуальні строки для проведення відповідних досудових розслідувань.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Частинами 1 та 2 ст. 283 КПК України встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Частиною 2 ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
За змістом ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Перевіряючи доводи особи, яка звернулась із клопотанням з приводу порушення розумних строків проведення досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_4 слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
З нормативного визначення ч. 3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:
1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;
2) поведінка учасників кримінального провадження;
3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001111 щодо ОСОБА_4 здійснюється з 10.06.2015, що на час подання клопотання становить 4 роки 4 місяці. При цьому, обставини, які розслідуються, нібито мали місце станом на 25.11.2014 29.05.2015.
Більш того, слідчий суддя погоджується з доводами сторони захисту, що кримінальне провадження №0001111 щодо ОСОБА_4 не має на меті виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, проведення в ньому досудового розслідування з огляду на його тривалість є формальним та таким, що переслідує інші, ніж визначені законом цілі, свідчить про маніпулювання з метою створення оманливої громадської думки, нібито, причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення. Оскільки тривалість здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001111 від 10.06.2015 впродовж чотирьох років та чотирьох місяців дозволяла органу досудового розслідування зібрати достатні докази, у разі їх наявності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності та зверненням до суду з обвинувальним актом.
Крім того, органом досудового розслідування неодноразово продовжувалися строки досудового розслідування, які в сукупності, починаючи від моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру і станом на сьогоднішній день, перевищують максимально допустимі межі строків досудового розслідування, встановлених кримінальним процесуальним законодавством.
Також, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 12.07.2019 за скаргою адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_4 було скасовано постанову заступника начальника шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 17.05.2019 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0001111.
Окрім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2019 заступника начальника шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 09.07.2019 про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0001111.
Відповідно до ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. В порядку ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути подовжений, при цьому не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого злочину.
Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством чітко встановлено, що строк досудового розслідування з моменту повідомлення особи про підозру не може перевищувати 12 місяців, а тому слідчий суддя погоджується з твердженням адвоката про те, що проведення досудового розслідування протягом 4 років і 4 місяці є порушенням принципу розумності строків у кримінальному провадженні.
Між тим, слідчий суддя нагадує, що ефективність розслідування включає вимоги щодо оперативності та розумної його швидкості. Навіть за умови, що існують перешкоди або труднощі, які перешкоджають прогресу розслідування у конкретній ситуації, оперативне реагування національних органів влади є надзвичайно важливим для підтримання громадської віри в їхню відданість принципам верховенства права та їхню здатність запобігати проявам сприяння незаконним діям або терпимості до них. Тому, здійснення досудового розслідування в строк - 4 роки 4 місяці повністю нівелює засаду кримінального провадження, визначену в ч. 5 ст. 28 КПК України.
У зв`язку з чим, подальше розслідування зазначеного кримінального провадження і згадування в їх контексті ОСОБА_4 без прийняття процесуальних рішень про звернення до суду з обвинувальним актом чи його закриття є прямим та суттєвим втручанням в права та законні інтереси ОСОБА_4 , визначені ч. 5 ст. 28 КПК України щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Тому, подальше здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , вимагає реагування з боку слідчого судді шляхом встановлення процесуальних строків для вчинення дій, пов`язаних із визначення строку для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_4 .
Таким чином, слідчий суддя погоджується з твердженням сторони захисту щодо недотримання стороною обвинувачення граничних строків проведення досудового розслідування та вважає порушеним правом ОСОБА_4 на справедливий розгляд справи в розумні строки без необґрунтованих затримок, визначене ст.ст.9, 21, 113, 283 КПК України.
У цьому контексті не можна не звернути увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків. Наприклад, у рішенні у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 ЄСПЛ зазначив, що відлік перебігу розгляду кримінальної справи для вирішення питання щодо його «розумності» у сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції починається з моменту виявлення ставлення державних органів до особи, як до підозрюваного або як до обвинуваченого у вчиненні злочину.
ЄСПЛ нагадує, що період часу, який має бути взятий до уваги для визначення тривалості кримінального провадження, починається з дня, коли особу «обвинувачено» в автономному або матеріальному розумінні цього терміна. Він закінчується у день, коли обвинувачення остаточно визначено або провадження припинено.( «Антоненков та інші проти України», 30 березня 2004 року).
За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність вчинення у згадуваному кримінальному провадженні дій, визначених ст. 283 КПК України.
Частинами 1 та 2 ст. 283 КПК України встановлено, що особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження, а прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особи про підозру закрити кримінальне провадження або звернутися до суду з обвинувальним актом.
Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає можливим та необхідним встановити строк слідчому (слідчим) центрального апарату Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001111 - в провадженні яких (якого) перебуває зазначене кримінальне провадження, а також прокурору у кримінальному провадженні, строк 2 (два) місяці з дня отримання ухвали для завершення досудового розслідування та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_4 .
При цьому слідчий суддя вважає достатнім, з урахуванням загального строку проведення досудового розслідування кримінального провадження №0001111 від 10.06.2015 , - 2 (два) місяці з дня отримання ухвали для прийняття одного з передбачених ч. 1 ст. 283 КПК України процесуальних рішень.
Зазначене встановлення строків, на переконання слідчого судді в повній мірі відповідатиме балансу легітимного інтересу у розслідуванні злочинів з цінностями і інтересами суспільства та жодним чином не буде перешкоджати реалізації права ОСОБА_4 на захист.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 8, 9, 28, 110, 114, 280, 281, 283 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у рамках кримінального провадження № 0001111 задовольнити.

Встановити уповноваженому слідчому Центрального апарату Державного бюро розслідувань у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0001111, а також прокурору у кримінальному провадженні, строк 2 (два) місяці для завершення досудового розслідування кримінального провадження № 0001111 від 10.06.2015 та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України щодо ОСОБА_4 .

Визначений ухвалою слідчого судді строк слід обраховувати з моменту її отримання.

Контроль за виконання покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у вказаних кримінальних провадженнях.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1