Справа № 991/1266/20
Провадження №11-сс/991/595/20
суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2020 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
учасники судового провадження:
особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_6 та прокурор не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 липня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09 липня 2020 року ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР відносно слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва. Підставами прийняття рішення судом першої інстанції зазначено, що питання порушені у скарзі ОСОБА_6 від 06 лютого 2020 року про вчинення діяння, яке вона оцінює як кримінальне правопорушення, підлягають розгляду в порядку дисциплінарного провадження, так як не містять даних про наявність у її діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.364 КК України.
10 липня 2020 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 . Вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки в своїй заяві вона порушує питання про вчинення кримінального правопорушення, а тому такі відомості мають бути внесені до ЄРДР. В апеляційній скарзі ставить вимогу про скасування ухвали слідчого судді, просить постановити нову ухвалу, якою задовільнити її скаргу на бездіяльність НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР, так як, на її думку, ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та постановлена з порушенням норм КПК України.

Учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду.
Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Із тексту судового рішення слідчого судді слідує, що в заяві ОСОБА_6 від 06 липня 2020 року не було наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБ України. Крім цього, представник НАБ України пояснив, що можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права як результат суддівської помилки не може кваліфікуватися як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до відповідальності, оскільки відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку. ОСОБА_6 , звернувшись до НАБ України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, намагається оскаржити судові рішення поза передбаченим процесуальним законом порядком, що може мати наслідком втручання у діяльність судді.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, виходячи із наступного.
Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).
Можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права під час здійснення правосуддя не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоящими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку, а також бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч.5 ст.214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Генеральною Прокуратурою України.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст.214 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
Повідомлення ОСОБА_6 про вчинення суддею Голосіївського районного суду міста Києва кримінального правопорушення за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями судді у конкретній судовій справі щодо строків та причин відкладення судового розгляду її скарги. Повідомлення не містить обставин, які б свідчили про вчинення суддею корупційного кримінального правопорушення - ст.364 КК України, оскільки обов`язковою складовою у даному складі є заподіяння шкоди, яка має бути матеріальною та у причинному зв`язку із діями особи, щодо якої ставиться питання про притягнення якої до кримінальної відповідальності. Зазначення скаржником, що їй заподіяна моральна шкода, не може бути підставою для кримінальної відповідальності в розумінні ст.364 КК України.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст.45 КК України, ст.ст.216, 303, 304, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення даних до ЄРДР - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4