Ухвала
Іменем України
17 січня 2020 року
м. Київ
справа № 752/19584/19
провадження № 51-102впс20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні подання Київського апеляційного суду

про визначення територіальної підсудності кримінального провадження

№ 0001099 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358,

ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 205 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27

ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209 КК,
встановив:
До Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду (далі Суду)

в порядку статей 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України

(далі КПК) надійшло подання голови Київського апеляційного суду

про направлення кримінального провадження №0001099 щодо
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих

їм кримінальних правопорушень з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Подання мотивоване тим, що останнє за часом більш тяжке кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 вчинене на території м. Кіровоград (м. Кропивницький) і, відповідно до вимог ст. 32 КПК, відсутні підстави для розгляду кримінального провадження Голосіївським районним судом м. Києва.

Також до Суду в порядку ст. 34 КПК надійшло клопотання прокурора про передачу зазначеного кримінального провадження, з метою забезпечення його оперативності

та ефективності, на розгляд одного з судів м. Києва. Клопотання обґрунтоване тим,

що хоча з обвинувального акту і вбачається, що останнє за часом більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , вчинене

на території м. Кіровоград, більшість учасників кримінального провадження, серед яких обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_12 , 16 із 17 свідків проживають на території м. Києва та Київської області. Крім того, з досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося слідчим Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, процесуальне керівництво забезпечується прокурорами Офісу Генерального прокурора, захисники ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14

та ОСОБА_6 , які діють в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 та ОСОБА_5 також проживають у м. Києві.
З огляду на викладене, прокурор на підставі положень абз. 2 ч. 1 ст. 34 КПК вважає

за необхідне визнати цей випадок винятковим і з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження відмовити у задоволенні подання Київського апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів та вирішити питання про його направлення

з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників провадження, перевіривши наведені

у поданні Київського апеляційного суду та у клопотанні прокурора доводи, вивчивши подані матеріали, керуючись положеннями ст. 32, 34 КПК, колегія суддів дійшла

до таких висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду

або за клопотанням сторін.
У клопотанні прокурор просить передати кримінальне провадження з одного районного суду до іншого районного суду м. Києва в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції. Оскільки вирішення питання, порушеного в клопотанні прокурора, не входить до компетенції суду касаційної інстанції, у задоволенні клопотання прокурора про направлення кримінального провадження № 0001099

за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209,
ч. 2 ст. 205 КК, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 209 КК, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209 КК з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції необхідно відмовити, з огляду на зміст ч. 2 ст. 34 КПК.
Стосовно подання апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Досудове розслідування у провадженні було закінчено і обвинувальний

акт складено заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовими розслідуваннями кримінальних правопорушень, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України. Однак, згідно з вимогами ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування лише у разі, коли місце кримінального правопорушення встановити неможливо.
Як вбачається зі змісту подання голови Київського апеляційного суду

та обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001099

від 14 листопада 2014 року, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 205, ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК, отже підсудність кримінального провадження необхідно визначати з урахуванням положень ст. 32 КПК, визначивши у межах територіальної юрисдикції якого суду вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
За змістом обвинувального акту останнє за часом кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209 КК, вчинене на території міста Кіровоград (Кропивницький). Зазначене правопорушення є особливо тяжким та найбільш тяжким з тих,

що ставляться у провину обвинуваченим, оскільки відносно-визначеною санкцією відповідної кримінально-правової норми передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та два обов`язкових додаткових покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та конфіскації майна.
З тих злочинів, що ставляться у провину обвинуваченим та передували його вчиненню, найбільш тяжким є передбачений ч. 4 ст. 190 КК. Проте цей злочин є менш тяжким порівняно з передбаченим ч. 2 ст. 209 КК, оскільки за його вчинення

у відносно-визначеній санкції відповідної кримінально-правової норми передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років (мінімальний розмір якого є меншим ніж в ч. 2 ст. 209 КК), та одне обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ст. 34 КПК, якщо до початку судового розгляду виявилося,

що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, воно передається на розгляд іншого суду.
Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду

за поданням суду апеляційної інстанції або клопотанням сторін чи потерпілого.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ч. 4 ст. 441, ст. 32, 34 КПК, Суд
постановив:
подання голови Київського апеляційного суду задовольнити.

Кримінальне провадження №0001099 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190,

ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27

ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 209 КК, направити до Ленінського районного суду м. Кіровограда.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3