Справа№ 693/399/20
1-кс/693/123/20
УХВАЛА
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 02.02.2020 до Жашківського відділення поліції надійшло повідомлення про те, що в період часу з 19 год. 20 хв. 01.02.2020 по 08 год. 35 хв. 02.02.2020 із квартири АДРЕСА_1 , невідома особа шляхом проникнення здійснила крадіжку електронної техніки, ювелірних прикрас та грошових коштів у сумі 1000 доларів США.
24.04.2020 в період часу з 12 год. 00 хв. по 20 год. 30 хв. заступником начальника СВ Жашківського відділення поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Жашківського районного суду від 22.04.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого у приміщенні житлового будинку та господарських споруд було виявлено та вилучено:
- ювелірні вироби (прикраси), а саме: типу «Каблучка» - 1162 штуки, типу «Ланцюжок» - 211 штук, типу «Ланцюжок» з хрестиком 1 штука, типу «Сережки» - 551 штука, типу «Підвіска» - 294 штуки, типу «Браслет» - 144 штуки (один з яких пошкоджений та складається з двох частин), типу «Прикраса» - 10 штук, типу «Брошка» - 5 штук, типу «Кулон» - 1 штука, типу «Затискач» - 4 штуки, типу «Запонки» - 2 штуки, типу «Заколка» - 1 штука;
- грошові кошти, а саме: 25 315 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятнадцять) доларів США, 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень, 1320 (одна тисяча триста двадцять) польських злотих, 300 (триста) російських рублів та 10 (десять) євро;
- поліетиленові пакетики із защіпками у кількості 41 штука, до яких поміщено паперові бирки від ювелірних виробів (прикрас) з пояснювальними написами.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Таким чином, вищевказані предмети являються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході досудового розслідування проведено огляд зазначених ювелірних виробів (прикрас), паперових бирок від них та грошових коштів і винесено постанову про визнання їх речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони містять ознаки, зазначені у ст. 98 КПК України.
Під час огляду зазначених ювелірних виробів (прикрас) встановлено, що більшість із них упаковані до заводських поліетиленових пакетів із защіпками, мають прикріплені до них бирки з пояснювальними написами та не мають ознак зношення.
Крім того, з показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що особа, у домоволодінні якої проведено обшук, а саме ОСОБА_5 , займається скупкою золотих виробів, в тому числі й викрадених.
З огляду на викладені обставини наявні достатні підстави вважати, що вищевказані ювелірні вироби та грошові кошти являються об`єктами кримінальних правопорушень (крадіжок, грабежів, розбоїв тощо), тобто майном, здобутим незаконним шляхом.
В ході проведення обшуку ОСОБА_5 не надав жодних підтверджуючих документів щодо походження вилученого цінного майна та грошових коштів, від надання показань з приводу обставин кримінального провадження відмовився.
На даний час з метою перевірки всіх можливих версій щодо походження вищевказаних ювелірних виробів та грошових коштів, а також їх відношення до розслідуваного та ймовірних інших кримінальних правопорушень, предметом яких є ювелірні вироби (прикраси) та грошові кошти, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження.
Необхідність накладення арешту на вилучене цінне майно мотивується також тим, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні впізнання з потерпілою ОСОБА_12 на предмет відповідності викрадених у неї ювелірних виробів (прикрас), зокрема трьох золотих кілець, золотих сережок у вигляді прямокутних пластинок, сережок у вигляді овалу, браслету із оздобленням елементами золота, золотого браслету у вигляді ланцюжка, а також золотого ланцюжка тим, які вилучені під час обшуку.
Фактами і доказами, що свідчать про володіння ОСОБА_5 майном, що належить арештувати є факт знаходження даного майна у його домоволодінні, де проводився обшук, та відповідні відомості, відображені у протоколі, складеному за його результатами.
Володілець тимчасово вилученого майна, громадянин ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що частину золотих виробів отримав у спадок від батька, а частину виробів придбав як інвестування коштів. Тривалий час займається підприємницькою діяльністю, отримує стабільний та значний дохід, має нерухомість в м. Києві, знімав кошти з депозитів в Приватбанку, на що має документальне підтвердження, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.
Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували як безпідставне та необгрунтоване. Сам обшук був проведений з процесуальними порушеннями та загрозою для життя та здоров`я власників майна. Вилучені кошти, зокрема і 15 000 доларів США є законно набутими, що підтверджує свідок ОСОБА_14 а також надано виписки банків щодо зняття коштів. Самі ж золоті вироби не ідентифіковані належним чином, вилучені за межами кримінального провадження щодо крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 лише восьми найменувань золотих виробів, також впізнання вилученого не проведено, клопотання слідчого грунтується лише на припущеннях та подане за межами визначених процесуальних строків щодо тимчасово вилученого майна.
Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, вислухавши учасників судового розгляду та свідка ОСОБА_14 слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Згідно /search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_5223/ed_2019_01_11/pravo1/T124651.html?pravo=1#5223" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. on.ua/l_doc2.nsf/link1/an_721/ed_2016_02_18/pravo1/T124651.html?pravo=1#721" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Допитаний в якості свідка громадянин ОСОБА_14 пояснив, що напередодні проведення обшуку дав своєму зятю ОСОБА_5 15 000 доларів США на придбання автомобіля, оскільки вони мали разом їхати до Німеччини, але ці кошти були вилучені в ході обшуку про, що повідомила його донька. Інші кошти зять заробив тяжкою працею, а золоті вироби скуповує для інвестування коштів.
В той же час, факт переходу значної кількості золотих виробів у спадщину від батька ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_14 як член сім`ї не підтверджує.
Ювелірні вироби (прикраси), а саме: типу «Каблучка» - 1162 штуки, типу «Ланцюжок» - 211 штук, типу «Ланцюжок» з хрестиком 1 штука, типу «Сережки» - 551 штука, типу «Підвіска» - 294 штуки, типу «Браслет» - 144 штуки (один з яких пошкоджений та складається з двох частин), типу «Прикраса» - 10 штук, типу «Брошка» - 5 штук, типу «Кулон» - 1 штука, типу «Затискач» - 4 штуки, типу «Запонки» - 2 штуки, типу «Заколка» - 1 штука, поліетиленові пакетики із защіпками у кількості 41 штука, до яких поміщено паперові бирки від ювелірних виробів (прикрас) з пояснювальними написами, постановою слідчого від 25 квітня 2020 року визнані речовими доказами, оглянуті слідчим та долучені до матеріалів кримінального провадження. Дані речі можуть зберегти на собі сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи викладене та значну кількість вилучених речей (ювелірних виробів) в ході проведення обшуку у громадянина ОСОБА_5 , а також те, що останній не зміг достовірно пояснити їх походження, з метою збереження речових доказів та необхідності перевірки причетності вказаних речей до можливих кримінальних правопорушень, зокрема і до крадіжки у громадянки ОСОБА_12 , в силу статей 98, 170 КПК України, клопотання в цій частині на даній стадії досудового розслідування є обгрунтованим і може бути задоволене.
Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Щодо вилучення грошових коштів, а саме: 25 315 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятнадцять) доларів США, 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень, 1320 (одна тисяча триста двадцять) польських злотих, 300 (триста) російських рублів та 10 (десять) євро, то суд не може погодитись з слідчим та прокурором щодо накладення арешту на них, оскільки така необхідність не доведена належними доказами, а законність походження коштів підтверджена наданими адвокатом письмовими доказами, зокрема виписок про зняття з депозитних рахунків значних сум коштів ОСОБА_5 та його дружиною протягом останнього року.
Навіть подання у передбачений процесуальним законом строк клопотання про арешт майна, зокрема грошових коштів, та визнання їх слідчим речовими доказами, не є самостійною підставою для накладення арешту на них, оскільки не доведено слідчим та прокурором необхідності їх арешту визначеною у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також того, що вони можуть містити ознаки визначені у ст. 98 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт з метою збереження речових доказів на речі, вилучені 24.04.2020 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 :
- ювелірні вироби (прикраси), а саме: типу «Каблучка» - 1162 штуки, типу «Ланцюжок» - 211 штук, типу «Ланцюжок» з хрестиком 1 штука, типу «Сережки» - 551 штука, типу «Підвіска» - 294 штуки, типу «Браслет» - 144 штуки (один з яких пошкоджений та складається з двох частин), типу «Прикраса» - 10 штук, типу «Брошка» - 5 штук, типу «Кулон» - 1 штука, типу «Затискач» - 4 штуки, типу «Запонки» - 2 штуки, типу «Заколка» - 1 штука;
- поліетиленові пакетики із защіпками у кількості 41 штука, до яких поміщено паперові бирки від ювелірних виробів (прикрас) з пояснювальними написами.
Відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме: 25 315 (двадцять п`ять тисяч триста п`ятнадцять) доларів США, 230 000 (двісті тридцять тисяч) гривень, 1320 (одна тисяча триста двадцять) польських злотих, 300 (триста) російських рублів та 10 (десять) євро.
Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду негайно, після її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1