Справа № 682/3280/19
Провадження № 1-кп/682/244/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі : головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута кримінальне провадження № 0000354 від 13.07.2019 р про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Хмельницької області Славутського району с.Кам`янка, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, - за ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

09.07.2019 близько 23:00 год поблизу бару на АДРЕСА_2 на ґрунті рапотово виниклих неприязних відносин ОСОБА_6 розпочав словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 . Під час конфлікту, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_4 . Від нанесеного ОСОБА_6 удару ОСОБА_4 втратив рівновагу та упав на асфальтобетонне покриття дороги, вдарившись задньою ділянкою голови, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, забою лобних ділянок головного мозку, підшкірної гематоми потиличної ділянки голови, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні необережного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ст. 128 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненому та пояснив, що 9 липня 2019 р близько 23 год він з друзями відпочивав біля бару на АДРЕСА_2 . В цей час його товариш ОСОБА_8 включив ліхтарик та шукав на землі сигарету. До них під`їхав легковий автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_9 і ОСОБА_4 . ОСОБА_9 одразу ж став вимагати вимкнути ліхтарик. ОСОБА_8 відмовився. В цей час ОСОБА_4 наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_10 , який став падати, а ОСОБА_11 тримав ОСОБА_12 . Він запитав, що трапилось? ОСОБА_4 пішов на нього, а він, не роздумуючи, правим кулаком наніс удар в ліву частину обличчя ОСОБА_4 . ОСОБА_4 від отриманого удару впав та на його обличчі виступила кров. Якийсь час ОСОБА_4 був без свідомості, а потім його привели до тями і він пішов у автомобіль. На цьому конфлікт припинився. Раніше він ОСОБА_4 не знав, неприязних стосунків з ним не було. Вважає, що якби потерпілий не вів себе зухвало і разом з ОСОБА_13 не розпочав конфлікт, то нічого б не сталося. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 9 липня 2019 р близько 23 год він з ОСОБА_13 на автомобілі останнього під`їхали до бару на АДРЕСА_2 щоб купити цигарки. Він вийшов з автомобіля і попрямував до входу в бар. В цей час відчув удар в голову і впав на праву сторону та втратив свідомість. Отямився від ударів по голові. Хто наносив йому удари не бачив і не пам`ятає. Як сів в автомобіль та дістався додому не пам`ятає. Прийшов до свідомості вже в Хмельницькій обласній лікарні. Вважає, що ОСОБА_6 повинен понести покарання у виді обмеження волі. Просить стягнути з обвинуваченого в його користь витрати на лікування в сумі 7884,02 грн та 300 000 грн моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, частковою втратою працездатності, так як він став інвалідом ІІІ групи, втратив сон, втратив можливість фізично працювати та утримувати сім`ю, втратив нормальні життєві зв`язки, внаслідок чого переносить душевні страждання.

Крім особистого визнання, показань потерпілого, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується дослідженими доказами.

Свідок ОСОБА_14 - мама потерпілого показала, що10 липня 2019 р зранку побачила у сина - ОСОБА_4 в очах і на лобі кров. Він прикладав змочені у воді компреси, але його стан здоров`я погіршувався, тому вечором вона викликала швидку допомогу. Лікар швидкої оглянув ОСОБА_4 та сказав, що треба провести в тому числі томографічне обстеження, тому забрали його в лікарню. Наступного дня (11.07.2019 р) лікар повідомила, що ОСОБА_4 потрібно везти в обласну лікарню. Того ж дня його доставили в Хмельницьку обласну лікарню, де він проходив стаціонарне лікування та протягом перших п`яти днів потребував стороннього догляду. Після виписки ОСОБА_15 довгий час був під наглядом невропатолога. В результаті ОСОБА_4 була встановлена ІІІ група інвалідності, його здоров`я погіршилося, змінився спосіб життя, у нього постійно болить голова, тому він постійно вимушений пити таблетки, не працює, отримує соціальну допомогу.

Свідок ОСОБА_16 , допитаний в присутності його адвоката ОСОБА_17 , показав, що 9 липня 2019 р близько 23 год в с. Кам`янка Славутського району він з ОСОБА_4 під`їхали до бару, щоб купити цигарки. Біля бару була компанія молодих людей. ОСОБА_4 пішов в бар, а він залишався в автомобілі. Раптом він побачив, що відбувається якась сутичка, тому вийшов з автомобіля і пішов на місце події. Побачив, що ОСОБА_4 лежав на землі. Хто наносив удари ОСОБА_4 , він не знає і не бачив, бо було темно. В цей час йому теж хтось наніс удар збоку в голову, від чого він упав. Коли піднявся, забрав ОСОБА_4 і завіз додому.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 9 липня 2019 р близько 23 год він з ОСОБА_6 , ОСОБА_19 і дівчиною на ім`я ОСОБА_20 сиділи на сходах поблизу бару в с. Кам`янка Славутського району. Він увімкнув ліхтарик та шукав на землі цигарку. До них під`їхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_4 та ОСОБА_21 . ОСОБА_4 сказав вимкнути ліхтарик, він відмовився. Тоді ОСОБА_4 вдарив його кулаком, а ОСОБА_11 тримав за руки ззаду. ОСОБА_6 спитав, що трапилось, тоді ОСОБА_4 пішов на ОСОБА_22 . Коли він висвободився від ОСОБА_23 , побачив, що ОСОБА_4 упав тильною стороною голови на спину на землю. ОСОБА_9 пішов до ОСОБА_6 , який наніс удар ліктем ОСОБА_24 в обличчя. ОСОБА_11 упав і він наніс декілька ударів ОСОБА_24 по тілу ногою. ОСОБА_4 лежав без свідомості, хтось з дівчат відливали його пивом. Потім ОСОБА_11 забрав ОСОБА_4 та повіз додому.

Свідок ОСОБА_25 показала, що 9 липня 2019 р близько 23 год вона була біля бару в с. Кам`янка Славутського району разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_26 ОСОБА_8 увімкнув ліхтарик та шукав цигарку на землі. До них пд`їхав автомобіль та зупинився за 10 м від східців. З автомобіля вийшов ОСОБА_4 і сказав ОСОБА_10 вимкнути ліхтарик. ОСОБА_8 відмовився, тому ОСОБА_4 наніс йому удар. ОСОБА_11 тримав ОСОБА_27 ззаду. ОСОБА_6 втрутився і сказав:" що це робиться ?". ОСОБА_4 пішов в напрямку до ОСОБА_6 , який кулаком наніс удар ОСОБА_4 в обличчя. ОСОБА_4 від удару упав на спину та вдарився тильною стороною голови об землю, втратив свідомість, а коли отямився, то підвівся і разом з ОСОБА_13 поїхав з місця події.

Проаналізовані показання обвинуваченого та свідків дають підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 наносив удар потерпілому ОСОБА_4 уже під час конфлікту, який попередньо виник у потерпілого з ОСОБА_28 . Тому показання ОСОБА_4 про те, що обвинувачений без будь-яких причин, зненацька наніс йому удар, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження, є безпідставними.

Крім цього, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується дослідженими письмовими доказами:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000354 від 13.07.2019 р з правовою кваліфікацією за ст. 128 КК України про внесення відомостей за заявою ОСОБА_4 про те, що 09.07.2019 р близько 23 год ОСОБА_6 поблизу бару по вул. Визволителів в с. Кам`янка Славутського району в ході конфлікту наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_4 , від якого останній втратив рівновагу та впав на асфальтобетонне покриття, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння (а.с. 170);

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_4 про притягнення до відповідальності особи, яка 09.07.2019 р близько 23.00 год на стоянці біля бару-магазину поблизу церкви в с. Кам`янка Славутського району в ході раптово виниклого конфлікту спричинила йому тілесні ушкодження (а.с. 173);

- висновком судово-медичної експертизи №53 від 10.09.2019 р, з якого вбачається, що ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепа, забоєм лобних ділянок головного мозку, підшкірної гематоми потиличної діялнки голови. Вказані тілесні ушкодження спричинені прикладанням травмуючої поверхні твердого предмету до задньої поверхні голови в напрямку ззаду на перед, могли виникнути при падінні на задню поверхню тулуба, за властивостями давності виникнення можуть відповідати часу - 09.07.2019 р і відповідно до вимог пп. 2.1, 2.1.2, 2.1.3 б) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України", відносяться до категорії тілесних ушкодень тяжкого ступеня, за кваліфікуючим критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Заподіяна ОСОБА_4 черепно-мозкова травма згідно із заключенням лікаря-отоларинголога потягла за собою виникнення аносмії (втрата нюху) та сенсоневральної приглухуватості, які можуть бути розцінені як певний критерій втрати постійної загальної працездатності не раніше ніж три місяці після отриманих травм 09.07.2019 р. Властивості виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не відповідають механізму виникнення внаслідок самоушкодження (а.с.175-178).

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_29 показав, що вказана у висновку судово-медичної експертизи №53 закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа виникла від одного удару та є однією травмою. Така травма не могла виникнути від падіння і від удару, на це вказує розходження швів кісток черепа, яке кваліфікується як перелом, від потилиці до лобної ділянки в одному напрямку. При дослідженні додаткових травмувань, гематом не виявлено, що підтверджено томографічним дослідженням. Рентгенологічне дослідження вказує на те, що це було одномоментне розходження швів склепіння черепа, від одноразового удару при падінні. Від нанесення удару тяжким предметом (кулак, нога, металевий предмет тощо) ЗЧМТ з переломом кісток склепіння черепа не могла виникнути, бо протиударні властивості лобної ділянки голови вказують на те, що розходження швів черепа відбувалося ззаду на перед, що характерно саме для падіння.

З висновку судово-медичної експертизи №92 від 16.10.2019 р вбачається, що локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених під час експертизи №53 від 10.09.2019 р, у потерпілого ОСОБА_4 можуть відповідати механізму виникнення внаслідок нанесення йому ударів ОСОБА_6 до передньої поверхні обличчя з подальшим падінням потерпілого на задню поверхню тулуба, голови та виникненя перелому кісток склепіння черепа в показах свідка ОСОБА_25 під час проведення слідчого експерименту. Локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених під час експертизи №53 від 10.09.2019 р потерпілого ОСОБА_4 не відповідають механізму виникнення внаслідок нанесення йому ударів ОСОБА_18 за обставин, вказаних свідком ОСОБА_25 під час проведення слідчого експерименту та вказаних свідком ОСОБА_18 під час проведення слідчого експерименту. Ступінь тяжкості виявлених під час експертизи №53 від 10.09.2019 р у потерпілого ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не змінена (а.с.197-198).

Під час слідчого експертменту зі свідком ОСОБА_25 було встановлено місце, спосіб і механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , в тому числі встановлене місце розташування учасників в момент конфлікту 09.07.2019 р близько 23.00 год в с. Кам`янка Славутського району, зокрема: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_6 , місце нанесення удару ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 , місце падіння потерпілого тощо, що стверджується протоколом слідчого експерименту (а.с.179-184) та відеозаписом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_25 (а.с. 185).

Під час слідчого експертменту зі свідком ОСОБА_18 також було встановлене місце, спосіб і механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , в тому числі встановлене місце розташування учасників в момент конфлікту 09.07.2019 р близько 23.00 год в с. Кам`янка Славутського району, зокрема: ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_6 , місце нанесення удару ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 , місце падіння потерпілого тощо, що стверджується протоколом слідчого експерименту (а.с.187-192) та відеозаписом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_18 (а.с. 193).

Результати слідчих експериментів узгоджуються між собою, з показаннями свідків і обвинуваченого, з висновками судово-медичних експертиз та вказують на необережний характер дій ОСОБА_6 за ознакою злочинної недбалості.

Згідно з п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи" у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (Злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК України.

На підставі викладеного суд знаходить вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за ст. 128 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного .

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Щире каяття, характеризуючи ставлення ОСОБА_6 до вчиненого ним злочину, означає, що він визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання, намагався домовитись з дружиною потерпілого про надання матеріальної допомоги, коли потерпілий перебував на лікуванні, але отримавши відмову, не зміг реалізувати свої наміри.

Потерпілий ОСОБА_9 на стадії підготовчого провадження у цій справі відмовився від обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України, тому провадження в цій частині було закрите (а.с.135). Наведене свідчить про те, що ОСОБА_6 вживав заходів для примирення з потерпілими та розкаюється у вчиненому.

Твердження представника потерпілого про те, що обвинувачений не відшкодував заподіяну шкоду, а отже не розкаявся, суд до уваги не приймає, оскільки ст. 66 КК України окремо передбачає обставину, що пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди, яку суд не враховує при призначенні покарання.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 (а.с.199) раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.202), на обліку у нарколога, невропатолога і психіатра не перебуває (а.с.200), на обліку у центрі пробації не перебуває (а.с.201), проживає з бабусею та позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.204), є учасником бойових дій (а.с.205), нагороджений Грамотами за старанність, бездоганне виконання воєнного обов`язку, тверду патріотичну позицію, зразкову військову дисципліну, за професіоналізм, сміливість, розумну ініціативу (а.с.127, 128), нагороджений відзнакою Президента України "За участь в Антитерористичній операції" (а.с.129-131) .

З досудової доповіді органу пробації вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його вік, спосіб життя, історію правопорушень, середню йомовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень ризику небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення його волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с.99-101).

Враховуючи наведене, тяжкість скоєного та наслідки, що настали, думку потерпілого, який наполягає на призначенні обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, те, що обвинуваченим не відшкодована шкода потерпілому та медичним закладам, в яких потерпілий проходив лікування, суд знаходить, що ОСОБА_6 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкцій ст. 128 КК України у виді обмеження волі.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а також для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Потерпілий ОСОБА_4 подав позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування 7884 грн 2 коп майнової шкоди, яка полягає у витратах на лікування, та 300 000 грн моральної шкоди .

Прокурор заявив цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 в Хмельницькій обласній лікарні в сумі 6680,80 грн та на лікування потерпілого ОСОБА_4 у Славутській ЦРЛ в сумі 319,86 грн і на лікування ОСОБА_9 в сумі 1455,54 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході судового розгляду позовні вимоги прокурора та потерпілого в частині відшкодування витрат на лікування визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому визнав частково. В судових дебатах обвинувачений вказав, що позови прокурора визнає, а позов потерпілого ОСОБА_30 вважає необгрунтованим і не визнає його.

Захисник просить врахувати, що злочин був вчинений внаслідок протиправної поведінки самого потерпілого, який характеризується як неврівноважена особа, що схильна до провокування бійки, а тому підстав для стягнення з обвинуваченого моральної шкоди не вбачається. Щодо позовних вимог про відшкодування витрат на лікування, то вважає такі вимоги недоведеними належними і допустимими доказами.

Проте, суд знаходить, що протиправність поведінки потерпілого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не доведена, а його характеристика не є підставою для вирішення позовних вимог про відшкодування моральної чи майнової шкоди. Тому зауваження захисника суд не враховує.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Факт тривалого лікування потерпілого ОСОБА_4 в ході судового розгляду не спростований. Причинний зв`язок між діями обвинуваченого та хворобою потерпілого в ході судового розгляду встановлений. У матеріалах провадження міститься висновок судово-медичної експертизи про тяжкість заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень. До позовної заяви потерпілий долучив довідку МСЕК про встановлення йому у жовтні 2019 р (тобто після заподіяння йому тілесних ушкоджень) ІІІ групи інвалідності, касові чеки з аптек про придбання ліків на суму 7884,02 коп, медичну картку амбулаторного хворого за період з 12.07.2019 р, виписні епікризи із історії хвороби за вказаний період , у яких зазначені призначені ліки, результати обстежень, які здійснені на платній основі (а.с. 68-84). В ході судового розгляду обвинувачений визнавав цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого повністю. Тому суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого витрат на лікування підставними, законними та обгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Встановлено, що потерпілий переніс фізичний біль та душевні страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою щодо нього, частковою втратою працездатності, так як він став інвалідом ІІІ групи, втратив сон, втратив можливість фізично працювати та утримувати сім`ю, втратив нормальні життєві зв`язки.

Тому суд знаходить, що діями обвинуваченого ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, враховуючи вимоги розумності та справедливості, ступінь моральних страждань потерпілого та характер протиправних дій обвинуваченого, обставини їх вчинення, суд знаходить, що позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

З довідки Хмельницької обласної лікарні від 15.10.2019 р № 67 вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в нейро-хірургічному відділенні Хмельницької обласної лікарні з 12.07.2019 р по 24.07.2019 р, тобто 12 ліжко-днів. Вартість його лікування за вказаний період становить 6680,88 грн (а.с.207).

Крім цього, з 10.07.2019 р по 12.07.2019 р потерпілий ОСОБА_4 був госпіталізований до неврологічного відділення Славутської ЦРЛ та провів на лікуванні 2 ліжко-дні. Вартість його лікування за вказаний період - 319,86 грн , що стверджується довідкою лікарні від 25.10.2019 р № 1541 (а.с.125).

Потерпілий ОСОБА_9 з 11.07.2019 р по 17.07.2019 р був госпіталізований до Славутської ЦРЛ та провів на лікуванні у травматологічному відділенні Славутської ЦРЛ 6 ліжко-днів; вартість його лікування за цей період становить 1455,54 грн , що стверджується довідкою від 25.10.2019 р № 1542 (а.с.124).

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України щодо потерпілого ОСОБА_9 закрите судом з нереабілітуючих підстав (у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення). А отже, причинний зв`язок між діями ОСОБА_6 та перебуванням ОСОБА_9 на лікуванні встановлений.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ст. 1206 ЦК України, цивільні позови прокурора слід задовольнити.

Речові докази: два оптичні диски DVD+R з відеозаписами слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_31 слід залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в.

ОСОБА_6 визнати виннуватим у пред"явленому обвинуваченні за ст. 128 КК України і призначити йому покарання 1 рік обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 7884,02 грн витрат на лікування і 40 000 грн моральної шкоди.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Хмельницької обласної лікарні 6680 грн 80 коп витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 в період з 12.07.2019 р по 24.07.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь Славутської центральної районної лікарні 319 грн 86 коп витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 в період з 10.07.2019 р по 12.07.2019 р і 1455 грн 54 коп витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в період з 11.07.2019 р по 17.07.2019 р.

Речові докази: два оптичні диски DVD+R з відеозаписами слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_31 слід залишити в матеріалах справи.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення на вирок може бути подана апеляційна скарга в Хмельницький апеляційний суд через Славутський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1