1Справа № 335/1440/20 1-кс/335/865/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000460 від 16 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно.
З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що 15.02.2020 року, приблизно з 12 години до 13 години, невстановлена особа, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , вчинила дії сексуального характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (ЄО №4122 від 16.02.2020 року). 16.02.2020 ОСОБА_6 , 1980 року народження затриманий в порядку ст. 208 КПК України. В ході обшуку затриманого ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: футболку чорного кольору (яка була надягнена на тілі ОСОБА_6 ), упаковано до паперового конверту; труси синього кольору (які були надягнені на тілі ОСОБА_6 ), упаковано до паперового конверту.
З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою проведення судових експертиз, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий в судове засідання, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в проваджені СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000460 від 16 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене майно під час проведення обшуку, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 168,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізької області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на футболку чорного кольору, труси синього кольору, які було вилучено під час обшуку затриманого ОСОБА_6 , який був проведений 16.02.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1