Дата документу 08.07.2020
Справа № 334/1730/20
Провадження № 1-кп/334/755/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000298 від 25.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янське, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, українця, який має середню-спеціальну освіту, працюючого головним енергетиком ДП «Пластик» ПАТ «Запоріжсантехмонтаж», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2020 року близько 15 год. 15 хв., водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині б-p. Вінтера в м. Запоріжжя, рухаючись зі сторони вул. Гребельної в напрямку вул. Кіяшка.

В цей час, в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. № 1 по б-p. Вінтера в м. Запоріжжя, та позначений дорожньою розміткою - 1.14.1 (Зебра), а також дорожнім знаком - 5.35.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, вийшла на проїзну частину пішохід ОСОБА_5 , перетинаючи її зліва - направо за напрямком руху автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час подальшого руху, водій ОСОБА_4 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи при цьому об`єктивну можливість своєчасно виявити на ньому пішохода ОСОБА_5 та маючи технічну можливість уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування гальмування, належних заходів до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого скоїв на неї наїзд. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого: п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП за № 9-97 від 06.02.2020, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо - транспортною пригодою. Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 147 від 03.02.2020, струс головного мозку, садно м`яких тканин голови у ОСОБА_5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Перелом внутрішнього виростку лівої великогомілкової кістки у ОСОБА_5 кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворилися від дії тупих предметів. Не виключається можливість виникнення виявленого комплексу тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадженнявідносно нього на підставі ст.46 КК України у звязку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст.46 КК України у зв`язку з їх примиренням. Вона не має жодної претензії до обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав, вказаних обвинуваченим та потерпілою.

Відповідно до ст..12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Статтею 46 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.2 ст.. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст..288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов до висновку про закриття кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину невеликої тяжкості, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував та примирився з ним, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки є підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим, так як обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, який не відноситься до корупційних злочинів, раніше не судимий, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі та примирився з ним.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України «... власник або володілець майна ... які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час судового провадження розглядається судом».

Цими ж вимогами передбачено, що «арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано».

Приймаючи до уваги зазначене, суд вважає за можливе зняти арешт з автомобіля «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення як арешт немає потреби. Зазначений транспортний засіб не підлягає зверненню для забезпечення позову, а також не підлягає конфіскації. Його подальше зберігання у відповідних умовах власник майна зможе забезпечити у повному обсязі та надати для огляду у будь-який час.

Керуючись ст..46 КК України , ст. ст.. 284, 286, 288, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примирення винного з потерпілим.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням за ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт на автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді від 29.01.2020 року.

Повернути автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Суддя ОСОБА_1