провадження №: 1-кс/752/437/20
У Х В А Л А
30.01.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001171, відомості щодо якого внесені 20.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Дослідивши матеріали вказаного клопотання, слідчий суддя вважає необхідним залишити подане клопотання без розгляду, виходячи з наступного.

Зі змісту ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а питання про залишення без розгляду такого клопотання чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, що свідчить про наявність прогалини в законодавстві, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на зазначене, виходячи з принципів змагальності і диспозитивності кримінального процесу, визначених ст. ст. 7, 22, 26 КПК України, оскільки вказане клопотання слідчого розглянуто та винесена ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.01.2020, слідчий суддя вважає необхідним залишити вказане клопотання без розгляду.

Керуючись ст.ст. 164, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001171, відомості щодо якого внесені 20.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1