Справа №705/16/19
1-кп/705/522/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

під головуванням судді ОСОБА_1

за участю
секретарів судового засіданні ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Умань кримінальне провадження №0001738 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чорнобай Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 29 липня 2009 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробувальним іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Згідно постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 квітня 2011 року іспитовий термін скасовано та направлено засудженого для відбування покарання;

2) 25 листопада 2011 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання часткового приєднане покарання, призначене за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 липня 2009 року і остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.08.2015 року умовно-достроково від відбування покарання на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.08.2015 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів;

3) 06 грудня 2016 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ст.71 КК України до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25.11.2011 року та остаточно призначене покарання у виді 2 років позбавлення волі. Звільнений з установи виконання покарань 06.11.2018 року по відбуттю строку покарання,

судимості у законному порядку не зняті та не погашені,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю
зі сторони обвинувачення
прокурора ОСОБА_5

зі сторони захисту
обвинуваченого ОСОБА_4

за участю
потерпілих ОСОБА_6

ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
15 листопада 2018 року ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, таємно викрали майно громадянина ОСОБА_6 та громадянки ОСОБА_7 , при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 15.11.2018 року близько 13 години 00 хвилин, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, повторно, згідно розпреділених ролей, залишився чекати неподалік будинку, спостерігаючи за навколишньою обстановкою і в разі появи сторонніх людей мав попередити про це невстановлену досудовим розслідуванням особу, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, а невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, в свою чергу за допомогою ключа, який він попередньо знайшов в приміщенні прибудинкової забудови, відчинив замок вхідних дверей будинку, таким чином проник до приміщення даного будинку, після чого покликав ОСОБА_4 , звідки вони спільно таємно викрали:

майно ОСОБА_6 , а саме: сумку для ноутбука «Lenovo», вартістю 286 гривень, яка знаходилася в кімнаті біля тумби і в якій, в свою чергу, знаходився ноутбук марки «ASUS X55VD», 500 доларів США, які становили 13 887 гривень; перехідник «Libox» , USB-шнур, які знаходилися в кімнаті будинку; один джойстик до приставки;

а також майно ОСОБА_7 , а саме: жіночу сумку білого кольору із шкірозамінника; жіночу сумку чорного кольору із шкірозамінника; плівковий фотоапарат марки «Kodak»; плівковий фотоапарат марки «Fujifilm»; мобільний телефон марки «Nokia 2100»; набір із шести стаканчиків (рюмок); зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia»; зарядний пристрій до мобільного телефону «Prestigio»; жіночий годинник із браслетом зі шкірозамінника; настінний годинник марки «RIKON»; м`яку іграшку у вигляді мавпи вартістю 65 гривень; м`яку іграшку у вигляді зайця вартістю 67 гривень; три кухонні ножі для очистки овочів вартістю 25 гривень кожен; викрутку вартістю 8 гривень; кип`ятильник вартістю 30 гривень; сонцезахисні окуляри вартістю 52 гривні; ключі від будинку, які матеріальної цінності не мають; гребінець вартістю 3 гривні; кулькові ручки в кількості п`яти штук, які матеріальної цінності не мають; щипці для завивки вій вартістю 42 гривні; мобільний телефон марки «Prestigio Wize A1» вартістю 217 гривень з сім-картою мобільного оператора «Київстар» та сім-картою мобільного оператора «МТС»,

після чого покинули приміщення будинку, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 14173 гривні та потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 559 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в житло.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення згідно пред`явленого йому обвинувачення визнав частково, зазначивши, що дійсно перебував у будинку потерпілої та викрав частину майна. Проте, заперечував кількість викраденого майна, яке зазначене у обвинуваченні, а також наявність попередньої змови з іншою особою на крадіжку майна з проникненням в житло. При цьому погодився надати показання з приводу обставин, які мали місце.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_4 показав, що 14 листопада 2018 року (так вказав обвинувачений) він працював на будівництві у адвоката, який добудовував будинок. Будівництво відбувалось неподалік «базарка», що біля центрального автовокзалу в місті Умань. На будівництві ОСОБА_4 познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , який повідомив, що він родом з міста Одеса. Також, на будівництві ОСОБА_8 повідомляв, що йому необхідно продати ноутбук. Коли вони працювали, то чоловік, який будувався, почав говорити ОСОБА_4 , щоб той, крім роботи, на яку погодився, почав переносити цеглу, але ОСОБА_4 відмовився і пішов, отримавши за роботу 70 гривень. ОСОБА_8 , якому за роботу дали 150 гривень, та ОСОБА_4 пішли на центральний автовокзал пити горілку. Пили не довго. Після чого вирішили поїхати за ноутбуком. З автовокзалу вони удвох поїхали на маршрутці, і на одній з зупинок, в районі якоїсь школи, ОСОБА_8 сказав ОСОБА_4 вийти з автобусу. Вони удвох пішли в якийсь провулок і підійшли до одного з будинків. ОСОБА_4 в той час думав, що ОСОБА_8 привів його до будинку, де сам проживає. Коли прийшли до будинку, то калітка у двір була відчинена. ОСОБА_8 пішов в сарай в дворі будинку, пробув там 15 хвилин, і вийшов звідти з ключами, якими відкрив навісний замок на дверях у будинок і зайшов всередину будинку. На думку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 ключі взяв у сараї, так як до цього він у ОСОБА_8 ключів не бачив. В цей час, коли ОСОБА_8 зайшов у будинок, ОСОБА_4 продовжував стояти у відчиненій калітці. Через 15-20 хвилин ОСОБА_8 позвав ОСОБА_4 у будинок. ОСОБА_4 зайшов у будинок і побачив, що ОСОБА_8 стояв з телефоном і з сумкою від нотубука в руках. Жіноча біла сумка стояла на столику, заповнена речами, серед яких ОСОБА_4 бачив шарфи та фотоапарат. ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 сумку з ноутбуком, щоб допоміг її нести. Після чого ОСОБА_8 сказав, що потрібно «перекусити», відкрив салат, який йому не сподобався, після чого знайшов варення, яке вони почали їсти. В цей час вони почули стук у вікна і якась жінка почала кричати. Вхідні двері у будинок вони зачинили з середини на засув. В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 стояли у коридорі, який розташований далі за верандою, і коли жінка заглянула у вікно, то запитала, що вони роблять у будинку. ОСОБА_9 стояв з ноутбуком біля холодильника, а ОСОБА_8 з сумкою трохи далі. На запитання жінки, що вони тут роблять, ОСОБА_4 відповів, що вони копали траншею. Жінка стукала хвилин десять, потім зачинила вхідні двері до будинку ззовні і побігла. Лише в цей момент ОСОБА_4 зрозумів, що ОСОБА_8 у даному будинку не проживає. Коли жінка пішла від будинку, ОСОБА_4 витягнув з вікна, яке розташоване біля вхідних дверей у будинок, штапіки та скло, відкрив крючок, на який ззовні були закриті двері, і вийшов через відчинені двері. Після того, як вони з ОСОБА_8 вийшли з будинку, то пішли між домами до маршрутки. Коли сіли у маршрутку, то ОСОБА_4 чи ОСОБА_8 , він точно не пам`ятає, зателефонував до чоловіка на ім`я ОСОБА_10 - товариша ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_10 допоміг здати ноутбук у ломбард, так як у них не було особистих документів. ОСОБА_10 сказав, що буде чекати біля ломбарду на перехресті вулиці Леніна та Тищика. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 їхали на маршрутці хвилин 15-20, і коли вийшли з маршрутки, то ОСОБА_10 вже чекав їх через дорогу від ломбарду. ОСОБА_8 з ОСОБА_10 про щось поговорили, після чого ОСОБА_8 взяв у ОСОБА_4 сумку з ноутбуком і разом з ОСОБА_10 пішли в ломбард. ОСОБА_4 залишився їх чекати на місці зустрічі. Перед цим ОСОБА_4 витягнув з сумки телефон Prestigio, який там знаходився, щоб його не здали у ломбард, так як хотів залишити телефон собі. ОСОБА_4 бачив, що ОСОБА_8 спочатку зайшов з ОСОБА_10 до ломбарду, а потім сам вийшов і стояв на сходах до ломбарду. Хвилин через двадцять ОСОБА_8 та ОСОБА_10 повернулись і ОСОБА_10 віддав ОСОБА_8 700 гривень, повідомивши, що стільки йому дали за ноутбук, який виявився не робочим. При цьому ОСОБА_10 попросив у ОСОБА_8 100 гривень, так як йому потрібно було повернути якийсь борг. ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 100 гривень і ОСОБА_10 пішов. Сумку від ноутбуку, в якому крім ноутбука раніше лежали ще диск у конверті, джойстики та комп`ютерна мишка, і яких вже у сумці не було після повернення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з ломбарду, ОСОБА_8 повернув ОСОБА_4 . Після цього вони з ОСОБА_8 пішли у кафе біля центрального автовокзалу, де ОСОБА_8 пив пиво, а ОСОБА_4 горілку. У кафе вони пробули хвилин 20, після чого пішли на автовокзал, де в подальшому і перебували, так як думали, що далі робити. Біла жіноча сумка з речами залишалась у ОСОБА_8 , і він всюди з нею ходив. Через деякий час ОСОБА_8 повідомив, що піде у туалет, і коли пішов, то вже не повернувся. Потім на телефон Prestigio, який ОСОБА_4 залишив у себе, зателефонував якийсь чоловік, запитав де ОСОБА_4 знаходиться, і той повідомив, що на автовокзалі. Чоловік сказав, щоб ОСОБА_4 його чекав, і через деякий час приїхали працівники поліції, які в подальшому вилучили у ОСОБА_4 сумку від ноутбуку, в якій залишався настінний годинник, іграшки. Доповнив, що чорної жіночої сумки він не бачив, і коли він зайшов у будинок потерпілої, то речі у будинку вже були розкидані. Також у будинку були якісь спаковані пакунки. Особисто він не бачив, хто розкидав речі у будинку і пакував пакунки. Також він не бачив доларів і особисто речі у сумку до ноутбуку не складав. Він думав, що то майно ОСОБА_8 і мав намір лише допомогти нести ноутбук, щоб його в подальшому продати. Про те, що вони перебувають у будинку незаконно і що в будинку речі, які не належать ОСОБА_8 , він зрозумів лише тоді, коли додому прийшла господарка будинку і почала стукати та кричати.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 неодноразово змінював свої показання, зокрема вказуючи, що коли потерпіла запитувала, що вони роблять у будинку, то він нічого не відповідав, а в подальшому вказав, що відповів на запитання потерпілої, повідомивши, що вони копали траншею.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, не визнаючи кількості викраденого майна, зазначеного у обвинуваченні, а також умислу на крадіжку за попередньою змовою з проникненням у житло, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілих, які були допитані у судовому засіданні:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні показала, що проживає по АДРЕСА_3 і 15 листопада 2018 року вона у період часу з 13 по 13 годину 30 хвилин пішла у магазин. Була відсутня вдома 30 чи 40 хвилин. Коли повернулась додому, то побачила, що на дверях до веранди відсутній навісний замок, і подумала, що прийшли її діти. У будинок зайти не змогла, так як двері були закриті на защібку зсередини. Вона почала стукати та кричати «Вітя» (маючи на увазі сина), так як думала, що той не чує, проте ніхто не відчиняв. Коли з подвір`я відчинила форточку у будинок, то побачила, що у будинку розкидані речі. Вона злякалась та зрозуміла, що у будинку злодії. Потерпіла почала стукати у вікно і побачила обвинуваченого ОСОБА_4 , який в цей час відкрив двері, які ведуть з коридору у веранду. Потерпіла запитала у ОСОБА_4 , що він робить у будинку. Той відповів, що його послав дядько. Після чого потерпіла закрила зовні двері на клямку і побігла до сусіда ОСОБА_11 , щоб той викликав поліцію. Через хвилин 10 вона повернулась до будинку, та побачила, що двері до веранди були відчинені. Також помітила, що була витягнута шибка у вікні біля дверей. У будинок зайшла тоді, коли вже приїхали працівники поліції. У будинку крім ОСОБА_4 вона нікого не бачила. Зазначила, що під час крадіжки були викрадені речі, вказані у обвинуваченні;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні показав, що потерпіла ОСОБА_7 є його матір`ю. 15 листопада 2018 року приблизно о 12 годині до нього зателефонував сусід ОСОБА_12 і повідомив, що матір ОСОБА_6 обікрали. ОСОБА_6 одразу поїхав додому і зайшов у будинок. На той час працівників поліції ще не було. У будинку все було перевернуто, на дивані стояли спаковані 4 пакунки, все було розсипано. Де в той час була його мати у будинку чи на подвір`ї, він не пам`ятає. Також, він побачив, що була знята шибка з вікна у веранді, а також виявив зникнення сумки з ноутбуком ASUS. В сумці також були 500 доларів США купюрами по 100 доларів, ігровий джойстик до ноутбука, диск CD, перехідники, зарядне. Документи, які теж знаходились раніше у сумці для ноутбуку, були викладені на стіл. Потім приїхали працівники поліції, почали його допитувати. Потерпілий намагався додзвонитись на материн телефон, який був викрадений, однак слухавку ніхто не брав. Коли працівники поліції вже поїхали, до нього зателефонував брат - ОСОБА_6 , і повідомив, що додзвонився на телефон матері. Потерпілий ОСОБА_6 знову почав телефонувати на материн телефон, слухавку взяв якийсь чоловік і повідомив, що чекає потерпілого на автовокзалі. Коли потерпілий приїхав на автовокзал і став біля дверей, то побачив ОСОБА_4 з сумкою через плече, який виходив з приміщення вокзалу. Так як сумка була розщібнута, то з неї виглядали годинник та іграшки. Потерпілий підійшов до ОСОБА_4 , почав розпитувати, чому той заліз у будинок і де речі потерпілого. При цьому забрав у ОСОБА_4 сумку з речами. ОСОБА_4 розповів, що був ще ОСОБА_13 , ноутбук вони здали, а ОСОБА_13 пішов у туалет. Після чого потерпілий зателефонував до свого брата, той приїхав і вони вдвох тримали ОСОБА_4 . Також сходили у туалет для відшукання чоловіка на ім`я ОСОБА_13 , проте не знайшли. Після чого пішли по ломбардах, але своїх речей не виявили. Брат викликав поліцію, ті приїхали і забрали сумку від ноутбука з речами. Також забрали ОСОБА_4 , з яким уїхали. Потерпілий та його брат також роз`їхались до домівках. Зазначив, що пізніше до нього телефонував хтось з працівників поліції та повідомив, що ноутбук потерпілого у ломбарді. Проте, потерпілий ніяких дій не вчиняв, так як думав, що це відноситься до компетенції поліції. Під час допиту уточнив, що були викрадені його особисті речі: сумка для ноутбука Lenovo, ноутбук ASUS, 500 доларів США, ігровий джойстік до ноутбуку, точної назви якого він не пам`ятає, перехідник Libox, USB-шнур. Уточнив, що у нього у власності був лише один ігровий джойстик, яким він користувався для ігор на ноутбуці, який і був викрадений.

Дослідженими у судовому засіданні документами:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 15.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що 15.11.2018 року в період часу з 11.30 до 12.30 невстановлена особа шляхом пошкодження вікна, проникла до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_6 (т.1 а.с.229);

-даним протоколу огляду місця події від 15.11.2018 року, проведеного в будинку АДРЕСА_2 , згідно якого, в ході огляду місця події було виявлено, що видимих механічних пошкоджень дерев`яних дверей будинку не виявлено. В кімнаті, яка розташована з правої сторони від коридору, знаходиться шафа, яка на момент огляду відчинена та розкидані речі. Розкидані речі були виявлені і біля письмового столу, на підлозі та на дивані у кімнаті, яка знаходиться зліва від коридору. В цій же кімнаті у меблевій стінці, яка на момент огляду була відчинена, порушено загальний порядок речей. Вказана інформація підтверджується даними фототаблиці до протоколу огляду місця події. Крім того, суд звертає увагу на те, що у протоколі огляду місця події не відображено, що у вікні, яке розташоване справа від вхідних дверей до будинку, відсутня одна шибка, а також у одній з кімнат на ліжку розміщені спаковані поліетиленові пакети, що вбачається з даних фототаблиці, яка долучена до протоколу огляду місця події (т.1 а.с.231-237);

-даними заяви ОСОБА_4 від 15.11.2018 року, згідно якої останній добровільно видав працівникам поліції речі, які він з громадянином ОСОБА_8 15.11.2018 року викрали з будинку по провулку Предмісному м.Умань, а саме: чорну сумку, настінний годинник, дві м`які іграшки, кип`ятильник, жіночі окуляри, зарядку до телефону та провід, чотири ключа, ручки, гребінець, три ножа для чистки картоплі, викрутку з індикатором напруги, мобільний телефон марки «Prestigio» (т.1 а.с.239);

-даними протоколу огляду предметів від 16.11.2018 року з фототаблицею, згідно якого була оглянута сумка чорного кольору з написом «Lenovo», в якій, зокрема знаходились дві м`які іграшки (одна у вигляді мавпи, інша у вигляді зайця), настінний годинник з написом «Rikon», кип`ятильник, сонцезахисні окуляри, брилок з двома ключами, стрічка з двома ключами, предмет у вигляді ножиць для завивки вій, перехідник з написом «Libox», гребінець, викрутка, кулькові ручки в кількості 5 штук, три кухонних предмети для очистки овочів, мобільний телефон з написом «Prestigio», в якому знаходяться стартові пакети «МТС» та «Київстар», зарядний пристрій до телефону чорного кольору, USB шнур чорного кольору (т.1 а.с.240-244);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 16.11.2018 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 на пред`явлених їх фотознімках впізнала ОСОБА_4 як чоловіка, якого бачила в приміщенні свого будинку 15.11.2018 року в момент вчинення крадіжки її майна (т.1 а.с.245-248);

-висновком експерта №10/795 від 13.12.2018 року, складеного за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи, згідно якого: ринкова вартість сумки чорного кольору з написом «Lenovo» могла становити 286 гривень; ринкова вартість м`якої іграшки у вигляді мавпи могла становити 65 гривень; ринкова вартість м`якої іграшки у вигляді зайця могла становити 67 гривень; ринкова вартість кип`ятильника могла становити 30 гривень; ринкова вартість сонцезахисних окуляр могла становити 52 гривні; ринкова вартість предмета у вигляді ножиць для завивки вій могла становити 42 гривні; ринкова вартість гребінця могла становити 3 гривні; ринкова вартість викрутки могла становити 8 гривень; ринкова вартість трьох кухонних предметів для очистки овочів могла становити 25 гривень за кожен; ринкова вартість мобільного телефону «Prestigio» могла становити 217 гривень (т.2 а.с.17-26).

Речовими доказами, які були надані суду в ході судового розгляду справи та оглянуті у судовому засіданні:

-м`яка іграшка у вигляді мавпи;

-м`яка іграшка у вигляді зайця;

-сумка для ноутбука «Lenovo»;

-мобільний телефон «Prestigio Wize A1»;

-сім-картка «МТС»;

-кип`ятильник;

-сонцезахисні окуляри;

-брилок з двома ключами;

-щипці для завивки вій;

-три ножі для очистки овочів;

-п`ять ручок;

-сім-картка «Кївстар».

Допитавши обвинуваченого, потерпілих, дослідивши та оцінивши з точки зору належності та допустимості інші докази у справі, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

При цьому суд вважає, що у судовому засіданні прокурором не доведено вартість частини викраденого майна, яка зазначена у обвинуваченні. Зокрема, суду не надано належні та допустимі докази, які б підтверджували вартість ноутбуку марки «ASUS X55VD», перехідника «Libox» , USB-шнура, джойстика до приставки, які належать потерпілому ОСОБА_6 . Також, суду не надано належні та допустимі докази, які б підтверджували вартість жіночої сумки білого кольору із шкірозамінника, жіночої сумки чорного кольору із шкірозамінника, плівкового фотоапарата марки «Kodak», плівкового фотоапарата марки «Fujifilm», мобільного телефону марки «Nokia 2100», набору із шести стаканчиків (рюмок), зарядного пристрою до мобільного телефону «Nokia», зарядного пристрою до мобільного телефону «Prestigio», жіночого годинника із браслетом зі шкірозамінника, настінного годинника марки «RIKON», сім-карти мобільного оператора «Київстар», сім-карти мобільного оператора «МТС», які належать потерпілій ОСОБА_7 .

Прокурор, обґрунтовуючи вартість викраденого майна, зокрема ноутбуку марки «ASUS X55VD», перехідника «Libox» , USB-шнура, джойстика до приставки, плівкового фотоапарата марки «Kodak», плівкового фотоапарата марки «Fujifilm», мобільного телефону марки «Nokia 2100», набору із шести стаканчиків (рюмок), зарядного пристрою до мобільного телефону «Nokia», зарядного пристрою до мобільного телефону «Prestigio», жіночого годинника із браслетом зі шкірозамінника, настінного годинника марки «RIKON», сім-карти мобільного оператора «Київстар», сім-карти мобільного оператора «МТС», надав суду довідки, видані від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_14 , в яких відсутня дата їх видачі, і які видані на ім`я начальника Уманського ВП ГУНП в Черкаській області. Вказані довідки суд не може взяти до уваги як докази, що підтверджують вартість викраденого майна, так як довідки видані на ім`я особи, яка не є слідчим у даному кримінальному провадженні, і не мала права без доручення слідчого збирати будь-які докази у кримінальному провадженні. Крім того, довідки видані фізичною особою-підприємцем. При цьому відсутні підтвердження того, що така фізична особа-підприємець здійснює реалізацію речей, ідентичних тим, які зазначені у обвинуваченні, зокрема здійснювала таку реалізацію станом на 15.11.2018 року, а також підтвердження того, що інформація, викладена у довідках, стосується саме тих речей, які ідентичні викраденим, з урахуванням виробника викраденого майна, матеріалу, з якого воно вироблене, зносу, яке зазнало майно під час користування ним тощо.

Також, у висновку експерта №10/795 від 13.12.2018 року зазначено, що ним не встановлена вартість настінного годинника з написом «RIKON», взагалі не зазначена вартість USB шнура (хоча він вказаний у резолютивній частині висновку), а також не конкретизовано, вартість якого саме зарядного пристрою до телефону ним визначена. Враховуючи те, що у обвинуваченні зазначено про викрадення зарядних пристроїв до телефонів з конкретними назвами «Nokia» та «Prestigio», а у висновку експерта не конкретизовано, про який саме зарядний пристрій йде мова, суд, не маючи права на припущення, не може врахувати вартість зарядного пристрою для телефону, яка вказана у обвинуваченні.

Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно протоколу огляду предметів від 16.11.2018 року у сторони обвинувачення був в наявності перехідник з написом «Libox», який зазначений у обвинуваченні як викрадений, проте, такий перехідник не був предметом дослідження експерта.

Тому суд, зазначаючи у вироці формулювання обвинувачення, яке він вважає доведеним, не зазначив вартість викраденого майна, яка не підтверджена доказами під час судового розгляду.

Також, суд як встановлену обставину зазначив про викрадення у потерпілого ОСОБА_6 лише одного джойстика до приставки без назви його виробника, так як у судовому засіданні сам потерпілий зазначив, що у нього був лише один, а не два, джойстики, назви якого він не пам`ятає.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині невизнання ним вини з приводу того, що у нього була попередня домовленість з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 на вчинення крадіжки за попередньою змовою з проникненням у житло. З урахуванням показань самого обвинуваченого, показань потерпілих та інших доказів, які були досліджені у судовому засіданні, суд дійшов до висновку, що особа обвинуваченого та його поведінка під час вчинення злочину вказують на наявність таких кваліфікуючих ознак як попередня змова у вчиненні крадіжки з проникнення у житло.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення крадіжок і лише 6 листопада 2018 року (за дев`ять днів до крадіжки) звільнився з місць позбавлення волі. Тобто, обвинувачений схильний до вчинення крадіжок, повинен усвідомлювати характер протиправних дій та обізнаний з тим, що за такі дії настає кримінальна відповідальність. Як вбачається з показань обвинуваченого, його знайомий ОСОБА_8 зайшов у сарай в подвір`ї будинку потерпілих, перебував там близько 15 хвилин, після чого вийшов звідти з ключами та відкрив замок на вхідних дверях будинку, і перебував у будинку близько 15-20 хвилин, після чого покликав до будинку ОСОБА_4 . Весь цей час, зі слів обвинуваченого, він стояв у відчиненій калітці, яке веде у подвір`я будинку потерпілих. На думку суду, саме така поведінка обвинуваченого вказує на те, що він дійсно спостерігав за навколишньою обстановкою в той час, коли інша особа проникала до будинку потерпілих, та на те, що дії обвинуваченого та чоловіка на ім`я ОСОБА_8 були узгодженими. На те, що обвинувачений знав про протиправність своїх дій, вказують як показання обвинуваченого, так і показання потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що після того як потерпіла виявила ОСОБА_4 у своєму помешканні та запитала, що він робить у її будинку, обвинувачений не вказував, що він перебуває у будинку свого знайомого, не відмовився від подальшого вчинення злочину. На дії, спрямовані на таємне викрадення майна, вказує і той факт, що після того як обвинувачений зайшов до будинку потерпілих, вхідні двері до будинку були замкнені зсередини особами, які до нього проникли.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став і вчинив тяжкий злочин через 9 днів після звільнення з місць позбавлення волі.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання для ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, що могла б обтяжити покарання для ОСОБА_4 , є рецидив злочинів, так як ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного злочину за ч.2 ст.307 КК України, і така судимість не була підставою для кваліфікації його дій у даному кримінальному провадженні за ознакою повторності. Проте, така обтяжуюча обставина не зазначена у обвинувальному акті прокурора, тому суд не враховує її як обтяжуючу.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, тобто покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Визначаючи строк покарання суд виходить з положень ч.2 ст.416 КПК України, яка визначає, що при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Суд враховує, що у даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 04 лютого 2019 року Уманським міськрайонний судом Черкаської області був ухвалений вирок, яким ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і йому було призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі (т.1 а.с.86-90, 106-107). За результатами розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.02.2019 року скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду. Прокурором та потерпілими апеляційні скарги на вирок суду не подавались.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 3146 гривень та судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 715 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує з урахуванням положень ч.9 ст.100 КПК України, тобто вирішує долю лише тих речових доказів, які були надані суду в ході судового розгляду для огляду і мають доказове значення для кримінального провадження.

Речові докази: м`яку іграшку у вигляді мавпи, м`яку іграшку у вигляді зайця, кип`ятильник, сонцезахисні окуляри, брилок з двома ключами, щипці для завивки вій, три ножі для очистки овочів, п`ять ручок, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , а також мобільний телефон «Prestigio Wize A1», сім-картку «МТС», сім-карту «Київстар», які були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 слід повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю.

Речовий доказ: сумку для ноутбука «Lenovo», яка була передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 слід повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Інші речові докази, які мають доказове значення для кримінального провадження, суду в ході судового розгляду для огляду не надавались.

Під час досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, та зміни розміру застави, яка була визначена судом в якості альтернативного запобіжного заходу.

Строк відбування покарання обвинуваченим слід рахувати з дня набрання вироком законної сили, в разі якщо станом на день набрання вироком законної сили обвинувачений перебуватиме під вартою, або ж з дня фактичного приведення вироку до виконання, в разі якщо обвинувачений на день набрання вироком законної сили не перебуватиме під вартою. У строк покарання обвинуваченому, на підставі ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17 листопада 2018 року по день набрання вироком законної сили або ж по день звільнення обвинуваченого з-під варти до набрання вироком законної сили у зв`язку з внесенням ним застави, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили, в разі якщо станом на день набрання вироком законної сили обвинувачений перебуватиме під вартою, або ж з дня фактичного приведення вироку до виконання, в разі якщо обвинувачений на день набрання вироком законної сили не перебуватиме під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17 листопада 2018 року по день набрання вироком законної сили або ж по день звільнення обвинуваченого з-під варти до набрання вироком законної сили у зв`язку з внесенням ним застави, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Залишити ОСОБА_4 розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 153680 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою суду;

не відлучатися з міста Умань без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити терміном два місяці з дня звільнення.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 3146 гривень та судової дактилоскопічної експертизи в розмірі 715 гривень стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази: м`яку іграшку у вигляді мавпи, м`яку іграшку у вигляді зайця, кип`ятильник, сонцезахисні окуляри, брилок з двома ключами, щипці для завивки вій, три ножі для очистки овочів, п`ять ручок, які були передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , а також мобільний телефон «Prestigio Wize A1», сім-картку «МТС», сім-карту «Київстар», які були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю.

Речовий доказ: сумку для ноутбука «Lenovo», яка була передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору, та направити до установи, в якій обвинувачений утримується під вартою.

Головуючий-суддя ОСОБА_1