ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1093/20 Справа № 205/195/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11лютого 2020 року про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання органу пробації про скасування випробувального терміну та направлення його для відбування покарання.
Зазначає про відсутність достатніх доказів, що його дії щодо неявок на реєстрацію до органу пробації носять умисний та систематичний характер і спрямовані на невиконання своїх обов`язків, встановлених вироком суду.
Зазначає, що суд залишив поза увагою, що зазначені у поданні дні неявки на реєстрацію 27.06.2019 та 11.07.2019 року вже були предметом розгляду подання органу пробації 27 серпня 2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська (справа 205/7107/19), в задоволенні якого суд відмовив, з чим погодився і суд апеляційної інстанції, залишивши апеляційну скаргу прокурора на дане рішення без задоволення. Проте, орган пробації повторно звернувся до суду з поданням про направлення його для відбування покарання за вироком з підстав того, що він 27.06.2019 року, 11.07.2019 року, 25.07.2019 року та 24.10.2019 року не з`явився на реєстрацію і за обліками Новокодацького ВП його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 178 КУпАП.
При цьому, суд залишив поза увагою пояснення, що 25.07.2019 року та 24.10.2019 року засуджений не з`явився на реєстрацію з поважних причин і про це він попереджав інспектора у телефонному режимі, а про притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався лише у суді під час розгляду клопотання.
Крім того, письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання він не підписував, а висновки суду, що він віддає перевагу зловживанню алкогольними напоями необґрунтовані, оскільки матеріали особової справи не містять жодного акту медичного обстеження.
Суд залишив поза увагою і те, що засуджений працевлаштований і має на утриманні чотирьох малолітніх дітей.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11лютого 2020 року задоволено подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, скасовано ОСОБА_6 іспитовий строк і направлено засудженого для відбування покарання у виді трьох років позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року за ч.3 ст.185 КК України, в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 21.01.2019 року було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування якого його було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання.
04.06.2019 року ОСОБА_6 з`явився до органу пробації, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння повторних злочинів та систематичних адміністративних правопорушень, також було винесено постанову про встановлення днів явки та реєстрації.
Згідно з даними листків реєстрації, засуджений ОСОБА_6 не з`явився до органу пробації 27.06.2019 року, 11.07.2019 року та 25.07.2019 року, що стало підставою для звернення органом пробації до суду з поданням про скасування щодо нього випробувального терміну та направлення на відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Проте, незважаючи на те, що ухвалою суду від 27.08.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про скасування ОСОБА_6 випробувального терміну, останній продовжив невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків, та 24.10.2019 року повторно не з`явився на реєстрацію.
При цьому, з пояснень самого ОСОБА_6 , щодо причин неявки на реєстрацію 24.10.2019 року слідує, що останній грубо нехтує покладеними на нього вироку суду обов`язками, оскільки, ігноруючи обов`язки періодичної реєстрації в уповноваженому органі з питань пробації, віддає перевагу зловживанню алкогольними напоями.
Крім того, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_6 19 жовтня 2019 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, що підтверджується постановою серії АА №653617 від 19.10.2019 року. Притягнення останнього до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, тобто проступку що посягає на громадський порядок, свідчить про категоричне небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та вказує на його наміри в подальшому проявляти антисуспільну поведінку.
У запереченнях на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 представник Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, просить залишити її без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, оскільки у своєму рішенні не навів належних підстав, які підтверджують необхідність скасування щодо засудженого ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається з матеріалів провадження і матеріалів особової справи, ОСОБА_6 21.01.2019 року було засуджено Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, від відбування якого його було звільнено на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти його про зміну місця проживання.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на тому , що ОСОБА_6 , будучи ознайомленим 04.06.2019 року з порядком та умовами відбування покарання, за час перебування на обліку не з`явився до органу пробації 27.06.2019 року, 11.07.2019 року та 25.07.2019 року, що стало підставою для звернення органом пробації до суду з поданням про скасування щодо нього випробувального терміну та направлення на відбування покарання у вигляді позбавлення волі.Та, незважаючи на те, що ухвалою суду від 27.08.2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання органу пробації про скасування ОСОБА_6 випробувального терміну, останній продовжив невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків, та 24.10.2019 року повторно не з`явився на реєстрацію. Крім того, ОСОБА_6 19 жовтня 2019 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178 КУпАП, що свідчить про категоричне небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та вказує на його наміри в подальшому проявляти антисуспільну поведінку.

На думку колегії суддів вказані висновки суду не можна визнати обґрунтованими.

Так, згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України"Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Слід зазначити, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.
Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.
З матеріалів провадження та особової справи взагалі не убачається, що органом пробації у відповідності до вимог Закону України « Про пробацію» та Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі ( наказ Мінюсту, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 р. за № 120/33091) викликав засудженого та відбирав у нього пояснення з приводу притягнення до адміністративної відповідальності, що є порушенням зазначеного Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими, що відповідно не може бути визнано належними та допустимими доказами у провадженні, тоді як судом першої інстанції вказаним обставинам не надавалося жодної оцінки.
З матеріалів провадження вбачається, що відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 04 червня 2019 року ОСОБА_6 було зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Новокодацького районного відділу з питань пробації другого та четвертого четверга кожного місяця (а.с.17).

Згідно листка реєстрації засуджений 27 червня 2019 року та 25 липня 2019 року не з`явився на реєстрацію (а.с.18), у зв`язку з чим були винесені відповідні застереження у виді письмових попереджень, у зв`язку з чим, Новокодацький районний відділ з питань пробації звернувся до суду з відповідним поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Судом при вирішенні питання про задоволення клопотання органу пробації не було враховано, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні зазначеного подання було відмовлено, оскільки не встановлено, що дії ОСОБА_6 стосовно його неявок у призначені дати та час до органу пробації для реєстрації, носять умисний та систематичний характер та, спрямовані на невиконання своїх обов`язків, встановлених вироком суду.

Незважаючи на зазначене, Новокодацький районний відділ з питань пробації повторно звернувся до суду з відповідним поданням, посилаючись на те, що ОСОБА_6 27.06.2019 року, 11.07.2019 року, 25.07.2019 року та 24.10.2019 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації та 19.10.2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.178 КУпАП.

З огляду на вищенаведене, суд у даному випадку, вирішуючи питання про скасування ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, безпідставно послався на дати його неявки на реєстрацію 27 червня 2019 року та 25 липня 2019 року, які вже були предметом розгляду у суді першої інстанції та прийнято відповідне рішення.

Так, невиконання засудженим обов`язку в даному випадку мало місце б тоді, коли засуджений не з`явився б до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин, або вчинив протягом іспитового строку три і більше правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення.

Поряд із цим, неявка засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію 11.07.2019 року та 24.10.2019 року, а також, вчинення одного правопорушення, що тягне за собою адміністративне стягнення, не мають систематичного характеру та з приводу неявки 24.10.2019 року ОСОБА_6 пояснював, що погано себе почував, через що не міг з`явитися до органу пробації, що є поважною причиною (а.с.61).

З урахуванням викладеного, у суду не було підстав розцінювати таку поведінку засудженого, як свідчення його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів достатніх допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про злісне ухилення ОСОБА_6 від покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_6 колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню,тоді як ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11лютого 2020 року про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати.

Відмовити у задоволенні подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування ОСОБА_6 випробувального терміну та направлення його для відбування покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4