Ухвала
іменем України
24 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 522/6180/18
провадження № 51-6907 впс 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання прокурора про визначення територіальної підсудності розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах іноземної компанії «TRANSHOLDING OVERSEAS S.A.» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240. Ч. 1 ст. 358 КК.

Свою позицію прокурор мотивує тим, що всупереч приписам ч. 2 ст. 132 КПК із зазначеним клопотанням адвокат ОСОБА_5 звернувся не до Херсонського міського суду Херсонської області, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а до Приморського районного суду міста Одеси, що на думку прокурора є порушенням правил підсудності вирішення питань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Просить визначити територіальну підсудність розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 за Херсонським міським судом Херсонської області.
Перевіривши заяву прокурора та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за цією заявою слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Територіальна підсудність здійснення кримінального провадження визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме положеннями ст. 32 КПК та ч. 2 ст. 132 КПК у випадку вирішення на підставі ухвали слідчого судді питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Натомість на підставі ст. 34 КПК здійснюється процедура направлення кримінального провадження з одного суду до іншого. Так, згідно з ч. 3 указаної статті суд касаційної інстанції наділений повноваженнями у передбачених процесуальним законом випадках вирішувати питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого.
Всупереч викладеному прокурор, керуючись приписами ст. 34 КПК, порушив питання не про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, а про визначення територіальної підсудності розгляду слідчим суддею клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що прямо регулюється положеннями ч. 2 ст. 132 КПК та не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
За таких обставин, клопотання прокурора не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, а тому у відкритті провадження слід відмовити та повернути прокурору надані матеріали.
Керуючись ст. 34 КПК, Суд
постановив:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 про визначення територіальної підсудності розгляду слідчим суддею клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах іноземної компанії «TRANSHOLDING OVERSEAS S.A.» про скасування арешту майна та повернути прокурору надані матеріали.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3