печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року № 761/11074/19 за клопотанням Старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_5 межах кримінального провадження № 00000026 від 02.02.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року за клопотанням Старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_5 межах кримінального провадження № 00000026 від 02.02.2019 року на трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який на праві власності належав СТОВ «Надія Україна».

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 11.12.2019 року СТОВ «Надія Україна» передала у заставу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , з метою виконання зобов`язань за Генеральним договором про здійснення кредитних операцій. З вказаної дати ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» має переважне право задовольнити свої вимоги до СТОВ «Надія Україна» за рахунок заставленого майна. Тобто, це право виникло у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» до подій, якими слідчий обґрунтовував своє клопотання про арешт майна. 04.02.2019 року, у зв`язку з утворенням заборгованості у СТОВ «Надія Україна» перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 . 12.02.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт трактора колісного БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 . 27.02.2019 року вказаний транспортний засіб описано Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_7 та 11.03.2019 передано на відповідальне зберігання. 27.03.2019 року вказаний транспортний засіб передано Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_7 . Одеській філії Дії «СЕТАМ» на реалізацію. 11.06.2019 року вказаний транспортний засіб придбано ОСОБА_4 на електронних торгах. 25.07.2019 року ОСОБА_4 здійснено повний розрахунок за придбаний транспортний засіб. Придбання вказаного транспортного засобу на електронних торгах підтверджується відповідним актом про проведені електронні торги від 29.07.2019 року.

На даний час ОСОБА_4 є власником транспортного засобу, однак не може зареєструвати вказане майно у відповідних сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України, оскільки на нього накладений арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року у справі №761/11062/19. На даний час існує необхідність у скасуванні арешту, оскільки відпала потреба у його застосуванні і це необхідно для забезпечення реалізації права власності ОСОБА_4 на майно, яке він придбав як добросовісний набувач.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, ОСОБА_3 не з`явилась, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин слідчий суддя визнав можливим розглядати клопотання про скасування арешту майна за відсутності особи, яка подала клопотання та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань 02.02.2019 року за № 0000026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року № 761/11074/19 за клопотанням Старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 , накладено арешт, серед іншого, на трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який на праві власності належав СТОВ «Надія Україна».

Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України від 20.05.2019 року кримінальне провадження № 0000026 від 02.02.2019 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000013 від 02.02.2018 року та об`єднаному провадженню присвоєно № 0000013, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної полії України за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 258-5 КК України.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року вбачається, що при накладенні арешту на рухоме майно, слідчий суддя виходив з того, що вищевказане майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки є засобом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

Згідно акту про проведені електронні торги від 29.07.2019 року у межах виконавчого провадження № 58309626 ОСОБА_4 придбано трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , який на праві власності належав СТОВ «Надія Україна», що також підтверджується актом приймання-передачі Сільськогосподарської техніки від 30.07.2019 року.

Крім того, згідно акту про проведені електронні торги від 29.07.2019 року у межах виконавчого провадження № 58309626, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Відтак, ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вказаного майна.

Так, зазначений вище арешт на об`єкт рухомого майна накладений в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2019 року за № 0000026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України, як на майно, яке використовувалося для безпідставного вивезення зернових ПАТ «Аграрний фонд» та інших поклажедавців з метою їх подальшої реалізації за готівкові грошові кошти на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей, тобто було знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди.

При вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000013 не має; факт вибуття вищевказаного транспортного засобу з права власності особи, відносно якої було накладено арешт, а саме, СТОВ «Надія України» вказує на те, що у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки ОСОБА_4 є добросовісним набувачем майна.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_4 , як власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року № 761/11074/19 за клопотанням Старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби Безпеки України ОСОБА_5 межах кримінального провадження № 00000026 від 02.02.2019 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.03.2019 року у справі № 761/11074/19 на трактор колісний БЕЛАРУС-2022.3, 2017 року випуску, ДРН 27875 ВН, заводський номер НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1