Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кс/758/1613/20
Справа № 758/3469/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що «у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0000949, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2020.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2020 р. приблизно о 20:45 год. за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 11, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив закінчений замах на викрадення малолітнього ОСОБА_6 , 2011 р.н.

В ході проведення невідкладних слідчих (розшукових) дій у вчиненні вказаного кримінального правопорушення було викрито ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 16.03.2020 о 23.54 год., на ділянці місцевості поруч із будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), в ході якого було проведено особистий обшук останнього, в ході якого виявлено та вилучено речі які належать ОСОБА_5 та є доказами скоєного ним злочину, а саме: один паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; один паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна трудова книжка № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна трудова книжка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна довідка про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до поліетиленового пакету №7063272, одна куртка зеленого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету № ЕХР 0309478.

Крім цього, 16.03.2020 старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вищезазначених речей речовими доказами.

Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України підставою, у зв`язку з якою потрібно здійснити арешт майна те, що є достатні підстави вважати, що вони пристосовані та використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення пов`язаного з речами на яких наявні ознаки, щодо протиправної діяльності ОСОБА_5 .

Вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України не застосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Орган досудового розслідування вважає, що на вилучені в ході особистого обшуку у ОСОБА_5 , вище зазначені речі, необхідно накласти арешт, оскільки вони підлягають додатковому дослідженню, огляду та проведення відповідних експертиз. Не застосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вилучені речі відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п.2 ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої

статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Старший слідчий просить з метою запобігання можливості приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження речових доказів накласти арешт на майно, щодо якого на сьогоднішній день встановлено фактичного власника, яке належить і фактично перебувало в користуванні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено наступне майно, а саме: один паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; один паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна трудова книжка № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна трудова книжка НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; одна довідка про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до поліетиленового пакету №7063272, одна куртка зеленого кольору, яку поміщено до поліетиленового пакету № ЕХР 0309478».

У судове засідання слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя дійшов висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2020 за № 0000949.

Слідчим у кримінальному провадженні начальником відділення СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_7 17.03.2020 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146 КК України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 4, 5, 6 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, встановленому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У клопотанні старшого слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про накладення арешту на паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; трудову книжку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; трудову книжку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - слід відмовити, оскільки вказані документи не є власністю ОСОБА_5 .

Слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання в частині накладення арешту на куртку підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КГ1К України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У порушення зазначених вимог закону у клопотанні не зазначено: мету відповідно до положень статті 170 КПК України; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном.

Крім цього, до матеріалів справи не приєднано постанову про визнання вказаного майна речовим доказом.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Клопотання в частині накладення арешту на куртку слідчого не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тому клопотання в частині накладення арешту на куртку підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків .

Повернути прокурору для усунення недоліків клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , про накладення арешту на куртку зеленого кольору.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 168, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Частково задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , про арешт майна.

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , про накладення арешту на паспорт громадянина України № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; трудову книжку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; трудову книжку НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідку про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які не є власністю ОСОБА_5 .

Ухвалу про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутніми при розгляді справи про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту.

Ухвала щодо відмови у задоволенні клопотання про и накладення арешту на майно підлягає оскарженню до апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повернути прокурору для усунення недоліків клопотання слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_4 , в частині про накладення арешту на куртку зеленого кольору.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала щодо повернення прокурору для усунення недоліків клопотання оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя ОСОБА_1