Справа №621/1462/20
Пр. №1-кп/621/215/20
Ухвала
Іменем України
10 червня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000033 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лиман Зміївського району Харківської області, є громадянином України, не працює, розлучений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.02.2020 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік; звільнений на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з випробуванням на строк 2 (два) роки,

у злочинах, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 317 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , обвинувачується: у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 Кримінального кодексу; незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно та наданні приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів.

Прокурор висловила думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Захисник посилалась на невідповідність обвинувального акту вимогам статті 291 КПК України, не конкретність обвинувачення в частині придбання ОСОБА_4 , наркотичних засобів, ідентичність підозри та змісту обвинувального акту.

Прокурор вважала, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та заперечували проти повернення обвинувального акта прокурору.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Згідно пункту 3 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Зі змісту обвинувального акта не вбачається наявності у ньому таких невідповідностей вимогам статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для його повернення прокурору.

Зокрема, обвинувальний акт відповідає вимогам п. п. 5, 9 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України щодо зазначення у ньому викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, місця його складення та затвердження.

Відсутність в обвинувальному акті деталізації тих обставин, на які вказала захисник, не свідчить про його невідповідність вимогам КПК України, яка перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

За таких обставин, посилання захисника суд вважає неслушними.

Відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін судового провадження питання щодо доручення представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь не вирішувалося.

Визначено дату і місце судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, виконані інші вимоги частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.

Наявні підстави для закінчення підготовчого провадження та призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив мотивоване клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А обґрунтованість обвинувачення дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , проти клопотання заперечували, та у свою чергу заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. На обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора та клопотання про зміну запобіжного заходу посилались на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступного:

Щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000033 ухвалою слідчого судді 14 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківській слідчий ізолятор" на строк 11 червня 2020 року, з визначенням розміру застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час підготовчого засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , було враховано, зокрема, наявність ризику переховування від суду.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим за вказаним обвинуваченням, вказує на наявність ризику переховування від суду.

Крім того, на високий ризик вчинення нового злочину вказує факт вчинення ОСОБА_4 в період іспитового строку за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17.02.2020 злочинів, які йому інкримінуються.
Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 , процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням особи обвинуваченого та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, враховуючі, крім того, відсутність відомостей щодо незадовільного стану здоров`я ОСОБА_6 , на що посилалась сторона захисту, належить відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 148, 150-153, 314-317, 177, 181, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :
1.Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі суду на 13:00 годину 10.07.2020.

2.В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків.

3.Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , та захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу.

4. Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

5. Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 08 серпня 2020 року.

6. Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 105100 (сто п`ять тисяч сто) грн00 коп., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

7. У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із с. Лиман Зміївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду.

8. У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

9. В частині продовження дії запобіжного заходу ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: