У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2020 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.06.2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0001036 від 24.12.2019 року,

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого суддіпродовжено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 06.06.2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

Вважає, ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд не встановив чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінуємого кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стверджує, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України є невірною, передчасною, та не відповідає обставинам кримінального провадження.

Звертає увагу, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, перебуває кримінальне провадження №0001036 від 24.12.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України. 13.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно.

12.02.2020 року о 18.23 год. ОСОБА_5 затримано в поряду ст.208 КПК України.

13.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.02.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Ухвалою слідчого судді від 14.02.2020 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.04.2020 року включно.

Слідчий подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ризики передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - не зникли та не зменшилися, строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 11.04.2020 року, але закінчити розслідування до його спливу не виявляється можливим через необхідність проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, до 13.08.2020р. Прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та вважав за не обхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 строк тримання під вартою до 06.06. 2020 року.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

З наданих суду матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: даними протоколу затримання від 12.02.2020р., протоколів огляду місця події та обшуку від 12.01.2020р., рапортів старшого оперуповноваженого МУ ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_6 від 24.12.2019р. та 26.12.2019р., протоколів про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 29.01.2020, 03.02.2020, 10.02.2020, висновків експерта №№315, 316 від 10.02.2020р., №371 від 13.02.2020р., протоколів допиту свідка ОСОБА_7 .

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_5 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Тому доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України є безпідставними.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є значна ймовірність того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний може виїхати за межі України, використовуючи зв`язки у системі правоохоронних органів, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою відмови від дачі показань або їх зміни, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час встановлюються інші особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у тому числі і працівники правоохоронних органів. Також, встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснював, що вживає наркотичні засоби, а тому може надалі намагатись придбати наркотичні засоби як для власного вживання, так і з метою збуту.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме, те що підозрюваний ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікарів не перебуває, неодружений, неповнолітніх дітей не має, має постійне місце проживання, де мешкає з батьками, звільнений з 03.04.2020р. з посади поліцейського Управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП НП України, раніше не судимий, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Вищезазначені обставини вказують на те що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.02.2020 р. відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.04.2020 року включно.

У даному кримінальному провадженні слідчим суддею продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, до 13.08.2020р. Прокурором в суді першої інстанції вмотивовано доведено, що на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки необхідно провести певні слідчі дії, а саме розсекретити матеріали, на підставі яких проведено негласні слідчі дії, ухвали Миколаївського апеляційного суду за результатами поданих клопотань, провести огляд матеріальних носіїв інформації, які є додатками до протоколів про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та визнати їх речовими доказами у кримінальному провадженні. Додатково допитати ОСОБА_7 , а також інших осіб, яким, у відповідності до матеріалів негласних (розшукових) дій, можуть бути відомі обставини скоєння кримінального правопорушення з пред`явленням матеріалів аудіо-, відеозаписів, зафіксованих на матеріальних носіях інформації, які є додатками до протоколів про результати проведення негласних (розшукових) дій, додатково допитати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 щодо обставини вчинення кримінального правопорушення з наданням для ознайомлення розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій. На підставі зібраних в ході розслідування доказів повідомити ОСОБА_5 та ОСОБА_8 підозру в остаточній редакції, отримати висновки хімічних експертиз, виконати інші слідчі, процесуальні дії та оперативно-розшукові заходи, у проведенні яких виникне необхідність.

Вказані обставини, виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та особу підозрюваного, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання апелянта на те що, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, в місці його проживання, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, вказані факти не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, ризики, встановлені слідчим суддею у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" терміном до 06.06.2020 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді