Провадження №1-кп/523/1203/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2019 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Одеської м місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001188 від 18.08.2019р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, раніше не судимого.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, -

Встановив:

18.08.2019 року приблизно о 11:30 годині, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти будинку №2/4, розташованому на перехресті вул. Церковної та вул. От. Головатого в м. Одесі, маючи намір на заволодіння чужим майном, діючи навмисно з корисливих міркувань, скориставшись сприятливими умовами, провів демонтаж металевої решітки дощоприймача, належного КУ «Міські дороги», після чого став покидати місце скоєння злочину, але в цей момент його протиправні дії були викриті ОСОБА_5 , який знаходячись біля будинку №22 по вул. От. Головатого у м. Одесі, зробив ОСОБА_4 зауваження та попередив про виклик поліції, але не зважаючи на це ОСОБА_4 , продовжуючи вій злочинний намір, ігноруючи вимогу зупинитися, залишив місце скоєння злочину разом з викраденим майном, таким чином його дії переросли з таємного у відкрите викрадення майна. В подальшому був затриманий співпрацівниками поліції, тим самим своїми діями спричинивши представник потерпілому КУ «Міські дороги» в особі ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 337,75 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що дійсно у зазначений в обвинувальному акті день у серпні 2019 року у денний час доби знаходився на вул. Церковній у м. Одесі неподалік від церкви, де звернув увагу на металеву решітку, поряд нікого не було. В цей момент у нього виник намір на викрадення чужого майна. Підійшовши, зняв решітку та став уходити, по дорозі йому зробили зауваження. Усвідомлюючи, що вимоги зупинитися адресовані саме йому, став прискорювати крок, потім покинув решітку біля стовпа, невдовзі був затриманий співпрацівниками поліції.

Вину визнає повністю, факт викрадення майна, належного потерпілому не заперечує, висловлюючи щире каяття. Причину свого вчинку пояснив скрутним матеріальним становищем. Спричинена потерпілому матеріальна шкода повністю компенсована шляхом повернення викраденого майна.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєних кримінальних правопорушень, в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, надані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст. 186 ч.1 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками: відкрите викрадення чужого майна /грабіж/ та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації, відсутність тяжких наслідків, а також матеріальних збитків у зв`язку з поверненням викраденого майна, негативне відношення до скоєного діяння.

До обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить повне визнання своєї провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучались речові докази, а металева решітка, яка передана представник потерпілому КУ «Міські дороги» на відповідальне зберігання під розписку.

Залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень за №0001188 від 18.08.2019р. до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає їх місце зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, з урахуванням санкції ч.1 ст.186 КК України, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчиненого злочину; характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, спосіб його життя, негативне ставлення до скоєного, щире каяття, відсутність матеріальної шкоди, приймаючи до уваги думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу щодо ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, запобіжний захід не обирався. Враховуючи прийняте судом рішення про призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді 120 годин громадський робіт.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речові докази металеву решітку з арматури, яка передана представник потерпілому КУ «Міські дороги» на відповідальне зберігання під розписку - вважати повернутими за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0001188 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2019 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

СУДДЯ: