Справа № 308/8903/13-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.01.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу № 11/4806/12/20 за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 12 жовтня 2018 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцьк, мешканця АДРЕСА_1 , судимого вироком військового суду Західного регіону України від 14.12.2000 року за частинами 2, 3 ст.140, пункту «а» ст.252, ч.2 ст.17- пунктів «а», «в» ст.93, ч.3 ст.142, ч.2 ст.223, ч.1 ст.222, ч.5 ст.19- пункту «в» ст.252, пункту «а» ст.241, ч.2 ст.17- ч.2 ст.140, ч.3 ст.193, пункту «а» ст.239 КК України (у редакції 1960 року) на вісім років позбавлення волі, 05.11.2005 звільнений від відбування покарання згідно з Указу Президента України від 28.10.2005 «Про помилування» з випробуванням із іспитовим строком два роки,

засуджено за пунктами 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст.187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст.187 КК України на дванадцять років позбавлення волі з конфіскацією майна;- за ч.3 ст.289 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_8 звільнено від призначеного за ч.2 ст.187 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення невідбутої частини покарання, призначеного за вироком військового суду Західного регіону України від 14 грудня 2000 року, покаранням за даним вироком остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 постановлено розпочати обчислювати з 5 квітня 2007 року.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця смт. Верхній Рогачин, Херсонської області, мешканця АДРЕСА_2 , у порядку ст.89 КК України не судимого,

засуджено за пунктами 6, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст.187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.4 ст.187 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.3 ст.289 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_6 звільнено від призначеного за ч.2 ст.187 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено розпочати обчислювати з 5 квітня 2007 року.

Постановлено: стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 солідарно 2 500 гривень матеріальної та 60 000 гривень моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 солідарно 250 000 гривень моральної шкоди; стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_12 солідарно 40 500 гривень матеріальної та 10 000 гривень моральної шкоди;

Також постановлено стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на користь держави по 973 гривні 69 копійок судових витрат за проведення у справі судових експертиз.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст.81 КПК України (1960).

Згідно з установлених судом обставин, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 між 23 годиною 28 березня 2007 року та 01 годиною 29 березня 2007 року, знаходячись разом в автомобілі марки ВАЗ-21140, номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався і керував ОСОБА_13 , на ділянці автодороги ЛуцькЛьвів у Луцькому районі Волинської області, куди останній їх привіз із м. Ужгорода, скориставшись його відсутністю в автомобілі, домовились між собою при першій нагоді позбавити ОСОБА_13 життя для подальшого заволодіння належним йому майном. Між 1 та 2 годинами 29 березня 2007 року ОСОБА_8 , будучи добре обізнаним у місцевості, в якій вони знаходились, під приводом необхідності зустрічі із його знайомим, попросив ОСОБА_13 проїхати та зупинити керований ним автомобіль в одному з провулків на безлюдній ділянці автодороги неподалік с. Рованці Луцького району Волинської області, створивши в такий спосіб умови для безперешкодного позбавлення ОСОБА_13 життя за відсутності можливих очевидців вчинення цього злочину.

Після цього ОСОБА_8 , знаходячись у вказаному транспортному засобі, умисно, з корисливих мотивів, які полягали в протиправному збагаченні, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , коли останній скориставшись виниклою ситуацією почав спочатку правою рукою, а потім за допомогою металевої палиці, яку витягнув з-під сидіння водія, душити ОСОБА_13 , бажаючи реалізувати їх спільні злочинні наміри спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 та заволодіння майном останнього, спостерігав за вчиненням ОСОБА_6 вбивства потерпілого та ніяким чином не перешкоджав останньому у вчиненні вказаного злочину, внаслідок чого ОСОБА_6 завдав ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді неповного перелому правого великого ріжка під`язикової кістки з крововиливом у підлеглі м`які тканини, непрямого перелому не редукованої жаберної дуги справа, звиху лівого великого ріжка під`язикової кістки з розривом зв`язок по передній її поверхні, перелому дуги перснеподібного хряща з крововиливом в підлеглі м`які тканини, крововиливів на каймі обох губ справа, дрібнокрапкових крововиливів на лівій частині бороди та щоці, що призвели до механічної асфіксії в результаті якої ОСОБА_13 помер на місці, та які виникли в результаті здавлення органокомплексу шиї тупим твердим з обмеженою поверхнею дії предметом, яким могла бути металева трубка і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, внаслідок яких ОСОБА_13 помер на місці.

Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 , реалізовуючи попередню домовленість на заволодіння майном потерпілого, відшукали у бардачку автомобіля грошові кошти у розмірі близько 400 гривень, мобільний телефон марки «Соні-Еріксон» приблизною вартістю 100 гривень та документи ОСОБА_13 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я останнього Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, посвідчення водія серії НОМЕР_3 на його ім`я, тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 , якими протиправно заволоділи та, впевнившись у смерті ОСОБА_13 , переклали його труп на заднє сидіння зазначеного транспортного засобу.

Одразу після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 умисно, з метою використання для власних потреб, протиправно заволоділи легковим автомобілем ОСОБА_13 марки ВАЗ-21140, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 39 900 гривень. Після чого ОСОБА_8 , сівши за кермо, а ОСОБА_6 до салону автомобіля, почали рух автомобілем у напрямку с. Бакорин Млинівського району Рівненської області, де неподалік указаного населеного пункту серед поля в копиці сіна сховали труп ОСОБА_13 , а в подальшому використовували цей транспортний засіб до 20 години 30 березня 2007 року де, не справившись із керуванням, з`їхали в кювет, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Окрім того, ОСОБА_8 , з метою озброєння злочинної групи вогнепальною зброєю для її використання при вчиненні подальших злочинів корисливо-насильницького спрямування, 31 березня 2007 року знаходячись у с. Горішнє Горохівського району Волинської області, придбав у ОСОБА_14 мисливську гладкоствольну рушницю 16 калібру моделі «Б» з номерним позначенням « НОМЕР_6 », а згодом, у невстановленої слідством особи, придбав 6 набоїв 16 калібру до неї, які в подальшому, без передбаченого законом дозволу, перевіз до приміщення кімнати № 413 готелю «Світязь» у м. Луцьк по вул. Набережній, 4.

Наступного дня ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_6 за допомогою пилки по металу відрізали від указаної рушниці частину прикладу та блоку стволів, незаконно виготовивши у такий спосіб бойову вогнепальну зброю - обріз.

02 квітня 2007 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 на рейсовому автобусі «Луцьк-Ужгород», умисно, незаконно перевезли зазначений «обріз» та 6 набоїв до нього у м. Ужгород, куди вони прибули 3 квітня 2007 року і де цього ж дня випробували його, відстрілявши один патрон, а упродовж 3-4 квітня 2007 року декілька разів незаконно передавали його один одному для носіння по території м. Ужгорода та Ужгородського району без передбаченого законом дозволу, використали його при вчиненні розбійного нападу на торговий павільйон «міні АБЦ» (№7 у торговому ряді) по вул. 8-го Березня у м. Ужгороді на громадянина ОСОБА_15 , поєднаного з убивством останнього. Після чого з 21 години 04.04.2007 незаконно зберігали обріз та 4 набої до нього в приміщенні кімнати № 11 готелю «Спорт» по вул. Гленци, 4 у м. Ужгороді, до їх виявлення та вилучення працівниками міліції під час проведення огляду цього приміщення.

Згідно з висновку експерта, вилучений у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обріз виготовлений з мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «Б», справний та придатний до стрільби, виготовлений заводським способом, у якому саморобним способом укорочено блок стволів до залишкової довжини 310 мм і відпиляно приклад, який відноситься до бойової вогнепальної зброї, а чотири набої придатні до стрільби та відносяться до категорії боєприпасів для гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру.

Крім цього, 4 квітня 2007 року близько 10:00 години ОСОБА_8 , будучи особою яка раніше вчиняла розбій, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , з метою протиправного збагачення шляхом заволодіння чужим майном, зайшли в приміщення торгового павільйону «міні АБЦ» (№7 у торговому ряді) по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді, де умисно, повторно, вчинили напад на продавця вказаного павільйону ОСОБА_16 , погрожуючи їй застосуванням нестандартної бойової вогнепальної зброї - "обрізу", виготовленого з мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру, моделі «Б», з номерним позначенням « НОМЕР_6 », яку ОСОБА_6 тримав у руках і націливши її на ОСОБА_16 і у такий спосіб протиправно заволоділи грошовими коштами в сумі 10 гривень та продуктами харчування, а саме: пляшкою горілки «Неміров-чорний» ємністю 0,5 літра вартістю 16 гривень 80 копійок; пляшкою пива «Стелла Артуа» ємністю 0,5 літра вартістю 4 гривні 80 копійок; пляшкою пива «Бекс» ємністю 0,5 літра вартістю 3 гривні 40 копійок; 2 пачками вершкового печива «Золоте кільце» загальною вартістю 4 гривні 80 копійок; 1 пачкою печива «Фламенка» вартістю 3 гривні; 2 пачками горішків «Козацька розвага» загальною вартістю 2 гривні 20 копійок; 2 пачками чіпсів «Люкс» загальною вартістю 5 гривень 40 копійок; 1 пляшкою пива «Рогань» ємністю 1 літр вартістю 3 гривні 90 копійок; 2 пачками крабових паличок вагою 200 грамів загальною вартістю 6 гривень 80 копійок; 2 пачками сухариків «Флінт» загальною вартістю 2 гривні; пляшкою води «Фруктайм» ємністю 2 літра вартістю 4 гривні; 2 пачками цигарок «Мальборо лайт» загальною вартістю 8 гривень 80 копійок, а всього на загальну суму 65 гривень 90 копійок, спричинивши ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 75 гривень 90 копійок.

Також ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчиняла умисне вбивство, знаходячись на території Ужгородського району Закарпатської області, на початку квітня 2007 року, за попередньою змовою з ОСОБА_18 , з корисливих мотивів, повторно вчинили умисне вбивство ОСОБА_15 за наступних обставин.

Так, 4 квітня 2007 року в період часу між 19 та 20 годинами ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , перебуваючи в мікрорайоні „Східний, що розташований на території Баранинської сільської ради Ужгородського району, попередньо вживши спиртні напої та вирушивши у напрямку м. Ужгород, помітили розташований поруч із однією з земельних ділянок автомобіль марки ВАЗ 21013, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , який належав присутньому там ОСОБА_15 , у зв`язку з чим вирішили протиправно заволодіти вказаним транспортним засобом, а у разі перешкоджання їм у цьому власником автомобіля, позбавити останнього життя.

Реалізовуючи зазначений злочинний задум, ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, які полягали в їх протиправному збагаченні, з метою протиправного позбавлення життя ОСОБА_15 , передав ОСОБА_6 бойову вогнепальну зброю обріз, який знаходився в поліетиленовому пакеті, та разом з ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_15 і наказав віддати ключі від належного йому транспортного засобу, а почувши відмову останнього виконати його вказівку, сказав ОСОБА_6 вистрілити в ОСОБА_15 .

Далі ОСОБА_8 , бажаючи довести до кінця злочинні наміри щодо позбавлення життя ОСОБА_15 , спостерігав за тим як ОСОБА_6 , виконуючи його вказівку, дістав з поліетиленового пакету обріз та здійснив із нього один постріл у район грудної клітини ОСОБА_15 , внаслідок чого заподіяв останньому несумісні з життям вогнепальні поранення життєво важливих органів у вигляді вогнепального поранення верхньої третини правого плеча та грудної клітини справа, двох вогнепальних поранень у правій підпахвенній ямці, відкритого багатоуламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки, багатоуламкових переломів 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, пошкодження легені, що супроводжувалося масивною зовнішньою та внутрішньою кровотечею, яка призвела до шоку та які стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 , небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, унаслідок яких і наступила смерть ОСОБА_15 ..

Після цього, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 підійшли до розташованої на вказаній земельній ділянці металевої будки, в якій ОСОБА_8 знайшов ключі від автомобіля марки ВАЗ 21013 та куртку потерпілого ОСОБА_15 , в кишені якої виявив грошові кошти в розмірі близько 400 гривень, якими вони протиправно заволоділи.

З метою приховування слідів вчиненого злочину, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 затягли тіло ОСОБА_15 у вказану металеву будку, однак у зв`язку з тим, що ОСОБА_15 ще подавав ознаки життя, ОСОБА_8 дав вказівку ОСОБА_6 задушити потерпілого. Виконуючи вказівку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 обкрутив навколо шиї ОСОБА_15 знайдений у будці металевий дріт та потягнувши за кінці якого здавив шию останнього, завдавши ОСОБА_15 тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шкірних покривах верхньої третини шиї, яке виникло внаслідок дії тугого еластичного предмету по механізму здавлення, яким міг бути металевий дріт, і яке має помірно виражені ознаки прижиттєвості та опосередкований зв`язок із настанням його смерті.

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , бажаючи заволодіти легковим автомобілем марки ВАЗ 21013, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , використовуючи знайдені ключі від автомобіля, намагалися запустити двигун, але це їм зробити не вдалося через відсутність електроживлення та неможливість його увімкнення.

Враховуючи, що заволодіти зазначеним автомобілем ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не вдалося з причин незалежних від їх волі, останні з метою знищення слідів вчиненого ними злочину, а саме: відбитків пальців та долонь рук, використовуючи знайдені ганчірки, протерли частини автомобіля до яких вони торкалися, після чого з місця злочину втекли.

В апеляціях:

Захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду відносно ОСОБА_8 в частині засудження за пунктами 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263, ч.3 ст.187, пунктами 6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України змінити, кваліфікувати його дії за ч.1 ст.263 КК України, а в частині обвинувачення за п.п.6, 12, 13 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.3 ст.187, п.п.6, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, ч.3 ст.289 КК України виправдати. Вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм кримінально-процесуального закону, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляції зазначає, що судом не було допитано усіх свідків і потерпілих, не було дано належної оцінки частковому визнанню вини ОСОБА_8 та вирок суду ґрунтується на показах обвинуваченого ОСОБА_6 , які він неодноразово змінював. Посилається, що судом не було дано належної оцінки тому факту, що змінені покази ОСОБА_6 є лише його спробою самозахисту та мають критично оцінюватись судом. У вироку судом не визначено ролі кожного з них у вчиненні інкримінованих їм злочинів, тому і призначене покарання не відповідає вчиненому кожному з них діяння, на що неодноразово вказувалось у рішеннях судів вищих інстанцій.

Захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на незаконність вироку, однобічність і неповноту судового слідства, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки в ОСОБА_6 не було жодної попередньої змови з ОСОБА_8 щодо вбивства ОСОБА_13 і ОСОБА_15 з метою заволодіння їх майном та викрадення автомобілів. Також ОСОБА_6 участі у вбивстві потерпілих не брав і суд критично оцінив такі його показання без жодного правового обґрунтування. У вироку судом не визначено ролі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, тому і призначене покарання не відповідає вчиненому кожним із них діянь. До того ж судом проігноровано було прохання ОСОБА_6 про необхідність зарахування у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, а справу направити на додаткове досудове розслідування або новий судовий розгляд. Свої доводи мотивує тим, що судовий розгляд по справі проведено однобічно, упереджено та неповно, з порушенням норм кримінально-процесуального закону, а вирок базується на версії органу досудового слідства без надання оцінки його доводам і фактичним обставинам справи.

Засуджений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати. Посилається на упередженість судового розгляду і порушення норм кримінально-процесуального закону. При цьому зазначає, що судом його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та одночасно засуджено за вчинення такого ж злочину з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна, що на його думку є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального Закону. Також порушує питання про зарахування у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення засуджених та їх захисників на підтримання доводів їхніх апеляційних скарг, доводи прокурора про законність вироку суду першої інстанції, пояснення потерпілого ОСОБА_11 , який уважає вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши у справі судові дебати та заслухавши останнє слово засуджених, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, а скарги засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.323 КПК України (в редакції Закону 1960 року) вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_8 та ОСОБА_6 винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинах, зазначених вимог закону дотримався та оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за які їх засуджено.

Засуджений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено, не визнав та вказував про непричетність до вчинення епізодів злочинної діяльності, за які його засуджено, про відсутність попередньої домовленості на їх вчинення з ОСОБА_8 , однак не заперечував свою присутність під час вчинення злочинів. Зазначав, що всі злочини вчиняв саме ОСОБА_8 , а він будучи 18 річним хлопцем боявся йому заперечувати. Покази які він давав під час досудового слідства у перші дні після затримання та першу явку з повинною від 05.04.2007 року він давав частково під психологічним тиском з боку міліції, а частково за власним задумом, оскільки вважав, що всі злочини потрібно брати на себе і так буде краще для обох. У подальшому на нього тиск ніхто не здійснював і будучи неодноразово допитаним у якості підозрюваного та обвинуваченого, а також в явці з повинною від 10.04.2007 року він брав усі злочини на себе виходячи із власного задуму, оскільки розуміючи стан речей вважав, що для нього та ОСОБА_8 так буде краще. Додав, що на відтворенні казав слідчому неправду, брав вину на себе, бо частково на нього вчинявся психологічний тиск з боку працівників міліції, а частково прийняв рішення самостійно, що так буде краще.

Засуджений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено, не визнав та вказував про непричетність до вчинення епізодів злочинної діяльності, за які його засуджено, про відсутність попередньої домовленості на їх вчинення з ОСОБА_6 , однак не заперечував свою присутність під час вчинення злочинів. Зазначав, що всі злочини вчиняв саме ОСОБА_6 , який діяв самостійно, спонтанно.

Незважаючи на невизнання засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, їх вина в повному обсязі доведена сукупністю інших зібраних у справі та перевірених судом доказів.

По епізоду вчинення засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 умисного вбивства ОСОБА_13 , розбійного нападу на нього та незаконного заволодіння його автомобілем, висновок суду про доведеність їх вини ґрунтується на наступних доказах.

З оголошених у судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_10 слідує, що син ОСОБА_13 таксував, про його зникнення він довідався 30 березня 2007 року від ОСОБА_19 , яка повідомила, що ОСОБА_13 відвіз клієнтів в м. Луцьк і з ним відсутній зв`язок. Через кілька днів прибувши в смт. Млинів Рівенської області, він упізнав труп свого сина. Також судово-медичні експерти йому надали довідку про причину смерті, в якій було вказано, що той помер від механічної асфіксії.

З оголошених у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_13 у вільний від навчання час займався таксуванням. Про поїздку ОСОБА_13 вона дізналася від свого чоловіка в двадцятих числах березня 2007 року. В п`ятницю 30 березня 2007 року ОСОБА_19 повідомила їй, що з ОСОБА_13 3 дні немає зв`язку. 31 березня 2007 року Фонтош і Комарницький прибули в смт. Млинів Рівенської області, де упізнали в трупі невстановленої молодої особи чоловічої статі ОСОБА_13 ..

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_20 слідує, що сам ОСОБА_13 повідомив йому про наміри відвезти двох знайомих у м. Луцьк Волинської області. ОСОБА_8 він бачив на передодні поїздки і зі слів ОСОБА_13 зрозумів, що саме вказану особу він разом ще з одним хлопцем мав відвезти в м. Луцьк. 30 березня 2007 року він дізнався, що ОСОБА_13 зник, 31 березня 2007 року він разом з ОСОБА_10 прибули в смт. Млинів Рівенської області, де упізнали в трупі невстановленої молодої особи чоловічої статі ОСОБА_13 ..

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_19 вбачається, що 22.03.2007 року ОСОБА_13 повідомив їй про наміри відвезти двох хлопців у Волинську область. Крім цього, він повідомив, що ОСОБА_20 , бачив тих хлопців, одного яких звали «Вітя». 29 березня 2007 року вона повідомила ОСОБА_12 про зникнення ОСОБА_13 , після чого, вони поїхали в Ужгородський МВ УМВС, де написали заяву. Через деякий час їй стало відомо, що на території Рівненської області було виявлено невпізнаний труп молодої особи чоловічої статі, по опису даний труп був схожий на ОСОБА_13 , якого ОСОБА_20 з ОСОБА_10 упізнали. Також 01 квітня 2007 року їй зателефонував незнайомий їй чоловік, який представився ОСОБА_21 і, погрожуючи розправою, заборонив їй телефонувати чи відсилати повідомлення на мобільний телефон ОСОБА_8 , який напередодні від`їзду дав їй ОСОБА_13 ..

Свідок ОСОБА_22 дала аналогічні з ОСОБА_19 показання.

Про наміри та поїздку ОСОБА_13 в м. Луцьк разом з двома клієнтами, а також його подальше зникнення зафіксовано і у показаннях свідка ОСОБА_23 , оголошених в судовому засіданні.

З показань свідка ОСОБА_24 , оголошених в судовому засіданні, слідує, що 31 березня 2007 р. в м. Луцьк у парку Л.Українки познайомилася з двома хлопцями, один з яких на вигляд 27-28 років на ім`я ОСОБА_25 , а інший хлопець низького зросту на вигляд 18-19 років на ім`я ОСОБА_26 . Зі слів ОСОБА_25 вона дізналась про те, що ОСОБА_26 живе окремо в готелі «Світязь», для того щоб їх не знайшла міліція, так як у них проблеми із законом. 01 квітня 2007 року приблизно в 19 год. 00 хв. У номері готелю «Світязь» ОСОБА_8 показав їй обріз мисливської рушниці. Також, ОСОБА_25 сказав їй, що «калічить людей» і що недавно потрапив в аварію на автомобілі, який вона бачила на одній зі стоянок в місті, марки якого вона не знає, сірого-зеленого кольору.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_27 вбачається, що 25 березня 2007 року вона заступила на чергування в готель «Надія». Близько 17-18 вона заселяла в номер двох хлопців - ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .. Через декілька днів, через відсутність коштів для оплати проживання у готелі, ОСОБА_8 віддав паспорт на ім`я ОСОБА_13 , який вона мала тому повернути після розрахунку.

Ці показання свідка повністю узгоджуються показаннями свідка ОСОБА_28 , оголошеними в судовому засіданні.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_29 слідує, що на пропозицію ОСОБА_30 30 березня 2007 року вранці на автомобілі марки ВАЗ схожої на «дев`ятку», сіро-зеленого кольору, за кермом якої сидів ОСОБА_31 її завезли додому в м. Володимирець. Про себе хлопці говорили, що родом з м. Луцька, а на даний час проживають в м. Ужгород. В м. Луцьк вона повернулась 31 березня 2007 року і її зустрів ОСОБА_25 та повідомив, що, повертаючись з м. Володимирця потрапив в ДТП біля с. Ківерці і дуже сильно розбив автомобіль, який називав своєю власністю.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_32 вбачається, що 30-31 березня 2007 року він на прохання ОСОБА_25 возив його та ще двох хлопців, одного з яких звали ОСОБА_26 , на автомобілі марки БМВ в с. Іванівка Горохівського району. Там особа на ім`я ОСОБА_21 дала ОСОБА_26 розкладну мисливську рушницю, яку той склав в чорний поліетиленовий пакет, і наказав йому, сховати рушницю у машині. Він сховав рушницю у заднє сидіння, після чого відвіз хлопців до готелю «Світязь», де ОСОБА_26 забрав рушницю і з одним із товаришів пішов у готель.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що 31 березня 2007 року близько 20-21 години до його будинку в с. Горішне під`їхав автомобіль «БМВ», темного кольору, з якого вийшов ОСОБА_25 з трьома своїми товаришами, одного з яких звати ОСОБА_26 . Під час розмови ОСОБА_8 почав його питати чи не знає він де можна придбати рушницю. Він сказав ОСОБА_25 , що продасть свою гладкоствольну рушницю, назви якої не пам`ятає, 16 калібру. ОСОБА_25 сказав, що заплатить тому 200 гривень і тоді він пішов до солом`яної копиці, звідки витяг рушницю і передав ОСОБА_25 , який сховав ту в автомобіль «БМВ».

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_33 , показав, що 28 березня 2007 року близько 21.00 год. працівниками міліції було доставлено труп невідомого молодого чоловіка для судово-медичного дослідження. Зі слів ОСОБА_34 йому відомо, що даний труп виявлено в скирті соломи біля села Бакорин Млинівського району. Під час розтину трупу ним було виявлено садна на підборідді знизу спереду з переходом на шиї, садна на лівій вушній раковині, правому стегні і множинні садна на правій половині грудної клітки. В місці останніх саден, до шкіри були прилиплі стебла соломи. При розтині черепа було виявлено набряк головного мозку, що свідчило про порушення кровообігу або механічну асфіксію, інших ушкоджень не виявлено. Під час розтину грудної клітки та черевної порожнини в трахеї, в бронхах і дрібних бронхах було виявлено вміст шлунку, від цього вмісту був наявний різкий запах алкоголю. Крім того, було виявлено крововилив по задній стінці стравоходу в шийному відділі, який характерний для блювання. Під час огляду під`язикової кістки та гортані, він оглядаючи ту і тримаючи в руках, від невеликого зусилля відбувся надлом під`язикової кістки. Він не може з впевненістю сказати, що під`язикова кістка була ціла, можливо та була надламана, а він вже під час огляду її доламав, але він зробив для себе висновок, що це він її зламав. Ним було відібрано зразки органів та крові для гістологічного, біологічного, імунологічного та токсикологічного дослідження.

Після розтину трупу даного невідомого на той час молодого чоловіка, він пішов у Млинівський райвідділ міліції повідомив працівників міліції, в тому числі і заступника начальника ОСОБА_34 , про те, що в нього є підозра на те, що даного громадянина було задушено, можливо шляхом одягання на голову поліетиленового пакету, з утримуванням того особою, яка знаходилася ззаду за підборіддя, що могло спровокувати блювання.

На наступний день зранку, він продовжив огляд даного трупу і провів його фотографування. Цього ж дня про результати розтину він повідомив прокурора району. Так як труп був невпізнаний, то той залишився в приміщенні моргу.

Через кілька днів йому повідомили працівники міліції, що особа потерпілого встановлена, назвали йому дані потерпілого і сказали, що приїдуть родичі і заберуть труп.

Ним була виписана довідка про причину смерті ОСОБА_13 від 29 березня 2007 року, в якій він вказав причину смерті - механічна асфіксія, закриття дихальних шляхів блювотними масами. Пізніше він завіз об`єкти для гістологічного дослідження в Рівненське ОБЛСМЕ, де причина смерті дихальних шляхів блювотою підтверджено гістологією.

На підставі дослідження трупу та висновків лабораторних досліджень, ним було складено акт судово-медичного дослідження трупу № 38 від 4 травня 2007 року.

Під час складання акту судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_13 № 38 він не вказав в акті, що при судово-медичному дослідженні під`язикова кістка потерпілого була зламана тому, що він забув про те що вона зламана або надламана.

Стискання шиї, навіть без перелому під`язикової кістки, могло спричинити блювання і потрапляння блювотних мас в дихальні шляхи.

Ознайомившись з даним висновок експерта №1 (ексгумації) трупа ОСОБА_13 від 17 квітня 2007 року, може сказати, що він не зовсім погоджуюся з тим, що смерть потерпілого наступила в результаті механічної асфіксії в результаті здавлення органокомплексу шиї тупим твердим предметом. Він погоджуюся з тим, що потерпілого душили, можливо і металевою трубою і стискання шиї призвело до подразнення гортані і блювоти, а вже блювотними масами потерпілий безпосередньо задушився.

Під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_13 , ним не було встановлено, що у потерпілого є неповний перелом правого великого ріжка під`язикової кістки, непрямий перелом не редукованої жаберної дуги справа, звих лівого великого ріжка під`язикової кістки з розривом зв`язок по передній її поверхні, перелом дуги перснеподібного хряща, з крововиливом в м`які тканини і не було відображено в акті дослідження, тому що такі ушкодження виявляються тільки під час медико-криміналістичного дослідження, а тому вони і не були відображені в акті дослідження трупу.

Він не може сказати, чому саме, він не вказав в акті дослідження трупу про те, що під`язикову кістку потерпілого він зламав, тому що можливо забув, або не помітив її перелому.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_35 вбачається, що 29 березня 2007 року він разом із слідчо-оперативною групою Млинівського РВ УМВС та слідчим прокуратури виїхали на місце події, оскільки в полі неподалік с. Бакорин Млинівського району виявлено труп невідомого громадянина. Оглядом було встановлено, що труп невідомого громадянина знаходився під скиртою соломи, тобто труп був присипаний зверху соломою. Також він тільки звернув увагу на те, що на трупі одежа була підтягнута вверх і він для себе зробив висновок, що труп переносився сторонніми особами.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_36 , вбачається, що в кінці березня 2007 року, близько 8 години 30 хвилин, він за винагороду 70 гривень на прохання двох хлопців, один з яких представився внуком мешканця с. Певжа «Витка», відбуксирував поломаний автомобіль ВАЗ-21140, темно-синього або темно-зеленого кольору в м. Луцьк.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_37 вбачається, що 29 березня 2007 року він разом із ОСОБА_38 та ОСОБА_39 знаходились в полі, де ОСОБА_40 в скирді з соломою виявив труп.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_41 слідує, що 29 березня 2007 року він отримав повідомлення від чергового Млинівського РВ УМВС України в Рівненській області про те, що в полі неподалік с. Бакорин Млинівського району виявлено труп невідомого громадянина. Під час огляду місця події було встановлено, що труп невідомого громадянина знаходився під скиртою соломи. Будь-яких тілесних ушкоджень які свідчили б про насильницький характер смерті в ході огляду встановлено не було. Разом з тим, всі звернули увагу на те, що на трупі одежа була підтягнута вверх і взуття було чисте. В ході подальшого огляду прилеглої території було виявлено слід від протектора транспортного засобу. Неподалік цього сліду виявлено пачку з під цигарок «Marlboro» та недопалки з цигарок цієї та інших марок. В ході опитування мешканців села було встановлено, що вранці 29 березня 2007 двоє молодих чоловіків звернулися до власника одного з домогосподарств за допомогою у транспортуванні автомобіля. Даний громадянин відтранспортував тих у м. Луцьк. В ході проведення заходів по відшуканню цих осіб встановити їх місцезнаходження не вдалося.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_42 показав, що 29 березня 2007 року близько 14.30 год. в с. Уїздці йому повідомили, що неподалік с.Бакорин, в полі виявлено труп невідомого громадянина. Він разом з слідчо-оперативною групою виїхав на місце події.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_43 показав, що 29 березня 2007 року він в складі слідчо-оперативної групи Млинівського РВ УМВС та слідчим прокуратури виїжджали на місце події, що в полі біля с. Бакорин Млинівського району, де було виявлено труп невідомого громадянина. Оглядом було встановлено, що труп невідомого громадянина знаходився під скирдою соломи. На трупі не бачив яких-небудь тілесних ушкоджень, які свідчили б про насильницьку смерть. Він тільки звернув увагу на те, що на трупі тіло наполовину було оголене, тобто одежа була підтягнута вверх і він для себе зробив висновок, що труп переносився сторонніми особами. Під час проведення подвірного обходу ними було встановлено, що цього ж дня зранку в с. Бакорин місцеві мешканці бачили двох молодих хлопців, які шукали транспортний засіб, щоб відбуксирувати свій автомобіль, який поламався неподалік села. Одним з тих хлопців був внук ОСОБА_44 на прізвисько « ОСОБА_45 », жителя с. Певжа Млинівського району.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_46 показав, що 29 березня 2007 року біля с. Бакорин Млинівського району було виявлено труп невідомого громадянина. На наступний день ним була направлена група по перевірці інформації в м. Луцьк, так як один з громадян мешканець с. Бакорин буксирував легковий автомобіль 29 березня 2007 року з поля, неподалік місця виявлення трупа невідомого громадянина.Групою було встановлено місцезнаходження автомобіля на СТО в м. Луцьк, і після перевірки документів було встановлено, що даний автомобіль був оформлений на СТО на прізвище ОСОБА_13 , однак працівники СТО, вказали, що даний автомобіль після ремонту забрав саме громадянин ОСОБА_8 ще з одним молодим невідомим чоловіком. В ході перевірки 2 СІМ карток до телефону, які були виявлені в кишені невпізнаного трупа, було встановлено, що дані СІМ-карти належать ОСОБА_13 .. На наступний день в м. Млинів приїхали рідні ОСОБА_13 , які впізнали в морзі Млинівської ЦРЛ його труп.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_34 вбачається, що 29 березня 2007 року йому зателефонував черговий райвідділу і повідомив, що неподалік с. Бакорин в скирді соломи виявлено труп чоловічої статі. За його вказівкою на місце події було відправлено слідчо-оперативну групу разом з слідчим прокуратури. На наступний день зібрані матеріали були направлені до Млинівської міжрайонної прокуратури.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_47 слідує, що 31 березня 2007 року приблизно біля 10-11 години до нього на роботу підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_25 разом з товаришем ОСОБА_26 , з якими він домовився про продаж автомобіля марки ВАЗ темно-зеленого кольору після ДТП за 500 доларів США. Через дві години, вони знову зустрілися біля його СТО, передав 500 доларів США і запитав чи можливо купити документи до вищевказаного автомобіля. Хлопці запевнили його, що документи знаходяться в ДАІ м. Ковель і через декілька днів вони їх привезуть для продажу. Після цього, вони віддали йому тимчасовий реєстраційний талон на вищевказаний автомобіль на прізвище ОСОБА_13 . Через тиждень дізнався про те, що даний автомобіль знаходиться у розшуку і затримана група злочинців, які вчинили вбивство власника автомобіля таксиста з Ужгорода, і викинули труп того в скирду соломи біля с. Бакорин Млинівського району.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_48 показав, що 30 березня 2007 року близько 20 години він отримав повідомлення про те, що на відрізку автодороги Ковель-Луцьк поблизу смт. Голоби сталося ДТП без потерпілих. Він виїхав на місце ДТП разом із інспекторами ОСОБА_49 та ОСОБА_50 .. Приїхавши на місце ДТП, яке знаходилось на відстані приблизно 30 кілометрів від м. Ковель, він побачив, що автомобіль ВАЗ-2114 синього або зеленого кольору знаходився в кюветі. Біля автомобіля стояли водій та пасажир. Водій автомобіля на його вимогу пред`явив посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 . Далі ним, після проведення всіх невідкладних дій на місці ДТП та обстеження водія на предмет сп`яніння, було складено протокол про адміністративне правопорушення на ім`я ОСОБА_13 з вилученням посвідчення водія до 02 квітня 2007 року, за яким водій в подальшому не з`являвся. В квітні-травні місяцях 2007 року йому стало відомо, що на момент оформлення ДТП особа ОСОБА_13 , посвідчення водія, якої їм було представлено водієм цього автомобіля була мертвою, а автомобіль викраденим, тобто особа, яка представилася водієм вищевказаного автомобіля ВАЗ-2114 і пред`явила для перевірки посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , в дійсності ним - ОСОБА_13 не була, хоча він був абсолютно впевнений, особа водія і фото на посвідченні співпадали.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_51 підтвердив аналогічні обставини, що і свідок ОСОБА_48 , який також ствердив що не пам`ятає, які документи віддавав ОСОБА_48 водієві, оскільки цими питаннями не займався ОСОБА_52 .. Також додав, що особа зображена на фотографії у посвідченні водія та особа водія повністю співпадали.

Згідно протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_53 фотознімків осіб для впізнання, в ході проведення якого він впізнав ОСОБА_8 , як особу водія автомобіля ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 , за участю якої сталася дорожньо-транспортна пригода на автодорозі Ковель-Луцьк поблизу с. Голоби і яка пред`явила посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 , фото якої було на цьому посвідченні.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_54 надав аналогічні із свідками ОСОБА_55 та ОСОБА_49 показання.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_56 слідує, що він бачив ОСОБА_57 на початку квітня 2007 року коли той був у Луцьку. ОСОБА_25 приїхав у Луцьк із Закарпаття 24 березня 2007 року разом із товаришем ОСОБА_26 та водієм ОСОБА_58 на автомобілі ВАЗ-2114 зеленого кольору. ОСОБА_25 пояснив йому, що це автомобіль його, і зараз він займається в м. Ужгород комерційною діяльністю. Через кілька днів ОСОБА_8 повідомив йому про те, що автомобіль знаходиться в несправному стані, а водій ОСОБА_59 поїхав додому до м. Ужгорода. Він в свою чергу порадив звернутись до авто майстерні. Після цього через 2-3 він разом з ОСОБА_60 та ОСОБА_26 їздили на автомобілі таксі зеленого кольору марки «БМВ» в одне із сіл Горохівського району Волинської області, де вони всі разом із водієм таксі зайшли в один із будинків де проживав друг ОСОБА_61 . Вони погостювали у Володі приблизно біля 40 хвилин . Під час цього ОСОБА_25 та ОСОБА_21 виходили на вулицю і через деякий час повернулися. Далі вони попрощалися і поїхали до м. Луцьк.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_62 показав, що ввечері 28 березня 2007 року, між 22 та 23 годиною гуляючи містом Луцьк бачив, як до готелю під`їхала темно-зелена ВАЗ-2114, на якій приїхав ОСОБА_63 разом із своїм другом та водієм. Вони підвозили його в с. Рованці.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_64 вбачається, що 29 березня 2007 року біля 10 години троє невідомих йому осіб зверталися за технічною допомогою з приводу ремонту автомобіля ВАЗ-2114, зеленого кольору.

З оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_65 слідує, що 30 березня 2007 року разом із ОСОБА_66 , евакуювали автомобіль марки ВАЗ-21140 зеленого кольору, який вчинив ДТП та знаходився поблизу с. Голоби на узбіччі автошляху Луцьк-Ковель. Автомобіль завезли на територію ОСОБА_67 , за що власник автомобіля виплатив гроші в сумі 200 гривень. Близько 7-ї години 30 хвилин наступного дня йому стало відомо, що з автомобіля ВАЗ-21140 якийсь чоловік зняв диски та магнітофон, як потім виявилось, - колега тих, який був на ДТП і являвся місцевим жителем м. Луцьк. Також йому стало відомо, що даний автомобіль за 500 доларів США придбав ОСОБА_68 .

Згідно протоколу огляду місця події з додатками до нього слідує, що 29 березня 2007 року в копиці сіна у полі поблизу с. Бакорин Млинівського району Рівненської області було виявлено труп ОСОБА_13 , а також виявлено та вилучено акційний вкладиш від цигарок «Мальборо», запальничку, недопалки, сім карту, зім`яту пачку від цигарок «Мальборо» та липку стрічку зі слідом пальця вилученого із зім`ятої пачки з-під цигарок, та сліди від транспортного засобу, чим підтверджуються показання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в тій частині, що після вбивства ОСОБА_13 вони у вказаному місці, з метою приховання слідів вчиненого ними злочину сховали труп останнього.

Згідно речового доказу зім`ятої пачки від цигарок «Мальборо», виявленою та вилученою 29 березня 2007 року під час проведення огляду місця події, з якої було вилучено слід пальця руки, який належить ОСОБА_8 , чим підтверджуються показання останнього та ОСОБА_6 про те, що після вбивства ОСОБА_13 , труп останнього ними було заховано серед поля в копиці сіна неподалік с. Бакорин.

Протоколом огляду приміщення кімнати №11 готелю «Спорт» в м. Ужгороді по вул. Гленци, 4, де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 зафіксовано факт виявлення та вилучення обрізу мисливської гладкоствольної рушниці 16-го калібру, 4 набої 16 калібру до неї, особисті речі ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , дипломом кваліфікаційного робітника серії НОМЕР_8 від 04 лютого 2005 року та свідоцтво про базову середню освіту серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 , чим також підтверджується факт вчинення ОСОБА_6 за попередньою змовою ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_13 , поєднаного із заволодіння майном останнього.

Речовими доказами дипломом кваліфікаційного робітника серії НОМЕР_8 від 04 лютого 2005 року та свідоцтвом про базову середню освіту серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 , які разом із іншими особистими речами ОСОБА_8 і ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 04 квітня 2007 року під час проведення огляду приміщення кімнати №11 готелю «Спорт» у м. Ужгороді, в якій тимчасово проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ..

Протоколом огляду речових доказів - диплому кваліфікаційного робітника серії НОМЕР_8 від 04 лютого 2005 року та свідоцтва про базову середню освіту серії НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_13 ..

Речовим доказом - паспортом ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 виданого Мукачівським МВ УМВС, який 20 квітня 2007 року було вилучено під час проведення огляду місця події в адміністратора готелю «Надія» м. Луцька ОСОБА_28 та який, зі слів останньої, їй в заставу передав ОСОБА_8 , чим також підтверджується факт вчинення ОСОБА_6 за попередньою змовою ОСОБА_8 умисного вбивства ОСОБА_13 , поєднаного із заволодінням майном останнього.

Протоколом огляду речового доказу паспорту громадянина України ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 виданим Мукачівським МВ УМВС.

Речовим доказом талоном тимчасової реєстрації на ім`я ОСОБА_13 , який 06 квітня 2007 року був вилучений під час проведення огляду місця події в приватного підприємця ОСОБА_47 , і який зі слів останнього, йому передав ОСОБА_8 при продажі автомобіля ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 , чим підтверджуються показання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в цій частині, а також підтверджується корисливий мотив останніх на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 ..

Протоколами огляду речового доказу - талону тимчасової реєстрації на ім`я ОСОБА_13 ..

Речовим доказом автомобілем ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 , який 06 квітня 2007 року був вилучений під час проведення огляду місця події в приватного підприємця ОСОБА_47 , який, зі слів останнього, ним був придбаний у ОСОБА_8 за 500 доларів США, чим підтверджується факт заволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_6 транспортним засобом ОСОБА_13 після вчинення вбивства останнього, факт використання ними вказаного транспортного засобу у власних цілях та корисливий мотив ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на заволодіння майном ОСОБА_13 ..

Протоколом огляду речового доказу автомобілю марки ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 , яким зафіксовано, що даний транспортний засіб являється пошкодженим та в розукомплектованому стані, чим підтверджуються показання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що останні на вказаному автомобілі, після умисного вбивства ОСОБА_13 , під час його використання у власних цілях потрапили в ДТП.

Речовими доказами посвідченням водія на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_3 виданого 23 квітня 2005 року та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю марки ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_10 виданого 20 червня 2006 року на ім`я ОСОБА_12 , які були вилучені 16 серпня 2007 року в ході проведення виїмки у ВДАІ УМВС України в Волинській області.

Протоколом виїмки та огляду речових доказів - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_3 виданого 23 квітня 2005 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_10 виданого 20 червня 2006 року на ім`я ОСОБА_12 ..

Довідкою-аналізом останніх телефонних дзвінків з мобільного телефону ОСОБА_13 за 28-29 березня 2007 року, чим підтверджуються показання свідка ОСОБА_69 щодо здійснення телефонних розмов із ОСОБА_8 вночі 29 березня 2007 року, а також підтверджується факт вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 умисного вбивство ОСОБА_13 в період часу між 1-ою та 2-ою годинами 29 березня 2007 року.

Копіями кредитного договору, платіжного календаря, договору застави, витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна підтверджено, що потерпіла ОСОБА_12 придбала автомобіль марки «ВАЗ-21140», 2006 року випуску за 8 105 доларів США, що відповідали 40 500 гривням.

Згідно висновку судово-медичної експертизи за №1 від 11 травня 2007 року слідує, що смерть ОСОБА_13 наступила внаслідок механічної асфікції, в результаті здавлення органокомплексу шиї тупим твердим з обмеженою поверхнею дії предметом, яким могла бути металева трубка, що привело до заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у вигляді неповного перелому правого великого ріжка під`язикової кістки з крововиливом в підлеглі м`які тканини, непрямого перелому не редукованої жаберної дуги справа, звиху лівого великого ріжка під`язикової кістки з розривом зв`язок по передній її поверхні, перелому дуги перснеподібного хряща з крововиливом в підлеглі м`які тканини, крововиливів на каймі обох губ справа, дрібнокрапкових крововиливів на лівій частині бороди та щоці, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_13 , чим підтверджуються показання обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що він спочатку душив ОСОБА_13 за допомогою правої руки здавлюючи шию останнього, а після того як той перестав подавати ознаки життя почав душити його металевою палицею.

Висновком судово-цитологічної експертизи за № 73 від 11 вересня 2007 року недопалків вилучених з місця події виявлення трупу ОСОБА_13 , зі змісту якого вбачається, що на недопалку від цигарки «Мальборо» знайдені епітеліальні клітини слини в яких виявлений антиген А ізосерологічної еритроцитарної системи АВО, який властивий підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , чим підтверджуються показання останніх в тій частині, що після умисного вбивства ОСОБА_13 , вони з метою приховання слідів вчинення вказаного злочину, заховали труп ОСОБА_13 в копиці сіна неподалік с. Бакорин.

Згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи за № 951 від 31 серпня 2007 року, встановлено, що на чотирьох відрізках липкої стрічки ЛТ з слідами папілярних ліній, які вилучені 29 березня 2007 року з поверхні зім`ятої пачки з під сигарет «Мальборо» під час проведення огляду місця події виявлення трупу ОСОБА_13 біля с. Бакорин Млинівського району Рівненської області, є один слід пальця руки, який придатний для ідентифікації за ним особи і який залишений середнім пальцем лівої руки обвинуваченого ОСОБА_8 , чим підтверджуються показання останнього та ОСОБА_6 про те, що після вбивства ОСОБА_13 , вони з метою приховання слідів злочину сховали труп потерпілого в копиці сіна неподалік с. Бакорин.

Висновком комплексної амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_8 за № 160 від 03 липня 2007 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_8 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час, міг усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, розуміти їх протизаконність та наказуємість.

Висновком комплексної амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_6 за № 159 від 03 липня 2007 року, згідно якої ОСОБА_6 у період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння психічним захворюванням не страждав і не страждає ними в теперішній час, а виявляє ознаки емоційно-нестабільного розладу особистості, про що свідчать анамнестичні дані та клінічні ознаки. Даний стан не позбавляв ОСОБА_6 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи вікові та індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_6 міг правильно усвідомлювати важливі для справи обставини та передбачати наслідки вчиненого.

Вина засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по епізоду вчинення ними 4 квітня 2007 року розбійного нападу на торговий павільйон «Міні-АВС» по вул. 8-го Березня в м. Ужгород підтверджується наступними доказами.

З оголошених у судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_17 вбачається, що 04 квітня 2007 року близько 14 години йому зателефонував його син ОСОБА_70 та повідомив йому, що цього ж дня близько 10-00 годин невідомі особи відкрито викрали товар та гроші з належного йому вищевказаного магазину. Продавщиця ОСОБА_16 розповіла йому, що близько 10 год. до приміщення магазину зайшли двоє невідомих їй людей, які погрожували їй обрізом мисливської двохствольної рушниці та вимагали віддати гроші з каси, обшукали весь магазин, під час чого викрали з приміщення магазину 10 гривень та товару на суму близько 80 гривень. Також ОСОБА_16 повідомила йому, що вказані особи погрожували їй фізичною розправою, якщо та повідомить в міліцію. На прохання ОСОБА_16 один з вказаних осіб написав в зошиті обліку товару своє прізвище - ОСОБА_71 та поклав підпис.

З оголошених у судовому засіданні показань потерпілої ОСОБА_16 вбачається, що 04 квітня 2007 року близько 09 год. 30 хв., в приміщення магазину зайшли двоє незнайомих їй хлопців: один високого зросту, а інший низький на зріст. Високий хлопець підійшов до неї та запитав: „Де тьотя ОСОБА_72 ?, на що вона відповіла, що її немає. Вони пошепталися та вийшли з магазину. Через кілька хвилин вони знову зайшли в магазин, хлопець нижче зростом залишився біля відчинених дверей, а інший підійшов до неї та сказав, що ОСОБА_72 йому винна купу грошей. Той хлопець, що вище зростом повернувся до свого товариша, який стояв біля входу та наказав тому зачинити двері. Той зачинив двері, хлопець вище зростом вийняв із пакету, який тримав менший хлопець, рушницю з двома стволами по горизонталі та, демонструючи зброю, погрожуючи їй, передав рушницю хлопцеві меншого зросту і наказав тримати її на мушці. Хлопець менше зростом взяв в руки рушницю та навів на неї, а той що вище зростом, підійшов знову до неї з вимогою віддати касу. Оскільки в касовому апараті було лише 10 гривень, вони вирішили забрати товар. Далі високий хлопець сказав, щоб вона записала все йому в борг і поставив в обліковому зошиті товарів наперед свій підпис, а на іншій сторінці написав текст, адресований ОСОБА_73 , про те, що взяв товар у борг й повернеться за грошима через тиждень. Також пригрозив їй фізичною розправою, якщо вона звернеться до правоохоронних органів.

Згідно протоколу очної ставки між потерпілою ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_6 , під час проведення якої вона впізнала останнього, як особу, яка 04 квітня 2007 року близько 10 години в приміщенні торгового павільйону «Міні-АБЦ», в м. Ужгороді по вул. 8 Березня, б/н вчинила розбійний напад із погрозою застосування зброї.

Протоколом очної ставки між потерпілою ОСОБА_16 та обвинуваченим ОСОБА_8 , під час проведення якої вона впізнала останнього, як особу, яка 04 квітня 2007 року близько 10 години в приміщенні торгового павільйону «Міні-АБЦ», в м. Ужгороді по вул. 8 Березня, б/н вчинила розбійний напад із погрозою застосування зброї.

Згідно з протоколом пред`явлення осіб для впізнання потерпілій ОСОБА_16 від 12 квітня 2007 року, остання впізнала ОСОБА_6 , як особу, яка 04 квітня 2007 року близько 10 години в приміщенні торгового павільйону «Міні-АБЦ», в м. Ужгороді по вул. 8 Березня, б/н вчинила розбійний напад із погрозою застосування зброї.

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання потерпілій ОСОБА_16 від 12 квітня 2007 року, під час проведення якого вона впізнала ОСОБА_8 як особу, яка 04 квітня 2007 року близько 10 години в приміщенні торгового павільйону «Міні-АБЦ», в м.Ужгороді. по вул.8 Березня, б/н вчинила розбійний напад із погрозою застосування зброї і примусила її видати продукти харчування та гроші в сумі 10 гривень.

З протоколу огляду місця події - торгового павільйону «Міні-АБЦ» по вул. 8-го Березня в м. Ужгороді з додатками до нього, слідує, що під час проведення огляду було виявлено та вилучено гаманець із шкірозамінника, два аркуші паперу із рукописними записами та зошит із записами.

Згідно протоколу огляду приміщення кімнати № 11 готелю «Спорт» в м. Ужгороді по вул. Гленци, 4, де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , під час проведення якого було виявлено та вилучено обріз мисливської гладкоствольної рушниці 16-го калібру, 4 набої 16 калібру до неї, особисті речі ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 та залишки продуктів харчування.

Речовим доказом обрізом мисливської рушниці 16 калібру, який виявлений та вилучений 04 квітня 2007 року в ході огляду приміщення кімнати №11 готелю «Спорт» в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Речовим доказом 4 набоями 16-го калібру до мисливської гладкоствольної рушниці, які виявлені та вилучені 04 квітня 2007 року в ході огляду приміщення кімнати № 11 готелю «Спорт» в м. Ужгороді по вул. Гленци, 4, де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Протоколом огляду речових доказів обрізу виготовленого з мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «Б» та 4-ох набоїв 16-го калібру до мисливської гладкоствольної рушниці.

Згідно висновку судово-балістичної експертизи за № 434 від 06.04.2007 року, вилучений обріз виготовлений з мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «Б», справний та придатний до стрільби, виготовлений заводським способом, у якому саморобним способом укорочено блок стволів до залишкової довжини 310 мм. та відпиляно приклад, який відноситься до бойової вогнепальної зброї, а чотири набої придатні до стрільби та відносяться до категорії боєприпасів для гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру, в тому числі і до вказаного обрізу.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_6 від 05 квітня 2007 року, з застосуванням відеозйомки та переглянутого у судовому засіданні відеозапису, під час проведення якого він на місці показав і повністю підтвердив свої показання про обставини вчинення розбійного нападу.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_8 від 05 квітня 2007 року, з застосуванням відеозйомки, під час проведення якого він на місці показав і повністю підтвердив свої показання про обставини вчинення розбійного нападу.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_6 від 05 квітня 2007 року, в присутності захисника, з застосуванням відеозйомки та переглянутого у судовому засіданні відеозапису, під час проведення якого було виявлено та вилучено пляшку з-під пива «Бекс» 0.5 л., чорний поліетиленовий пакет з написом «BOSS» та відстріляну гільзу 16 - го калібру до гладкоствольної мисливської рушниці, чим підтверджується факт чинення ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , розбійного нападу на „АВС по вул. 8-го Березня в м. Ужгород.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_8 , під час проведення якого було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет темно-зеленого кольору, скляну пляшку 0.5 л. з-під горілки «Неміров», пластмасова пляшка 1 л. з-під пива «Рогань», 2 пусті упаковки з-під чіпсів «Люкс», 2 упаковки з-під горішків «Козацька розвага», 3 одноразові пластмасові стакани, упаковку з-під батончика «Баунті», упаковку з-під печива «Фламенка», упаковку з-під печива «Золоте кільце», 2 упаковки з-під крабових паличок 200 гр., 2 пачки з-під сухариків «Флінт», чим також підтверджується факт вчинення ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , розбійного нападу на „АВС по вул. 8-го Березня в м. Ужгород.

Згідно протоколів відтворення обстановки та обставин події від 5 квітня 2007 року з застосуванням відеозйомки та переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що підозрювані ОСОБА_8 і ОСОБА_6 , за участі захисників, кожний окремо, самостійно, добровільно, без будь-якого примусу й тиску, підтвердили свої показання про час, місце та обставини, за яких вони вчинили розбійний напад, а також найменування та кількість майна, яким вони заволоділи.

Речовими доказами - поліетиленовим пакетом темно-зеленого кольору, скляною пляшкою 0.5 л. з-під горілки «Неміров», пластмасовою пляшкою 1 л. з-під пива «Рогань», 2 упаковками з-під чіпсів «Люкс», 2 упаковками з-під горішків «Козацька розвага», 3 одноразовими пластмасовими стаканами, упаковкою з-під батончика «Баунті», упаковкою з-під печива «Фламенка», упаковкою з-під печива «Золоте кільце», 2 упаковками з-під крабових паличок 200 гр., 2 пачками з-під сухариків «Флінт», які були виявлені, оглянуті та вилучені 05 квітня 2007 року під час проведення відтворення обстановки і обставин вбивства ОСОБА_15 з підозрюваним ОСОБА_8 ..

Речовими доказами пляшкою з-під пива «Бекс» 0.5 л., чорним поліетиленовий пакетом з написом «BOSS» та відстріляною гільзою 16-го калібру до гладкоствольної мисливської рушниці, які були виявлені, оглянуті та вилучені 05 квітня 2007 року під час проведення відтворення обстановки і обставин умисного вбивства ОСОБА_15 з підозрюваним ОСОБА_6 .

Вина підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по епізоду вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 умисного вбивства ОСОБА_15 , розбійного нападу на нього та незаконного заволодіння його автомобілем підтверджується наступними перевіреними в суді доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що 04 квітня 2007 року біля 20.00 годин мама почала турбуватися через тривалу відсутність вдома батька. Вона зателефонувала ОСОБА_74 , на що остання відповіла, що бачила батька біля 14 години і він їй повідомив, що піде на ділянку в мікрорайон „Східний. Біля 21 години він пішов у гараж на вул. Котловинній, але в гаражі автомобіля не було і тоді він викликав таксі і поїхав на ділянку в мікрорайоні «Східний», де побачив автомобіль батька. Підійшовши до будинку побачив, що двері зачиненні і перев`язані дротом ззовні. Повернувшись до автомобіля побавив, що ключі в замку запалення. Сівши в автомобіль ОСОБА_11 спробував його завезти, але автомобіль не завівся. Знову повернувшись до будки, щоб все в деталях роздивитися, підняв плівку і побачив там тіло батька з дротом на шиї. Зрозумівши, що батько мертвий, зателефонував в міліцію з мобільного телефону.

З протоколу огляду та додаткового огляду місця події та приєднаних до нього фотографій, проведених 05 квітня 2007 року вбачається, що в металевому вагончику на земельній ділянці в мікрорайонні «Східний» Баранинської сільської ради Ужгородського району виявлено труп ОСОБА_75 з вогнепальним пораненням на зовнішній поверхні правого плеча. На правій плечовій кістці виявлено перелом у верхній третині. На шкірних покровах шиї виявлена странгуляційна борозна, а також петля, яка складається з трьох дротів. На правому рукаві куртки, в яку був одягнений труп, виявлена кров. На відстані 10 метрів від металевого гаража знаходиться автомобіль марки «ВАЗ - 21013», реєстраційний номерний знак НОМЕР_7 з відкритими дверима. На передній лівій дверці виявлено сліди долоні та пальців, а на капоті тільки пальців.

Протоколом огляду трупу ОСОБА_15 під час проведення якого на тілі останнього було виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення верхньої третини правого плеча та грудної клітини справа та тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шкірних покривах верхньої третини шиї.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з участю підозрюваного ОСОБА_6 від 05 квітня 2007 року, який в присутності захисника, з застосуванням відеозйомки та переглянутого у судовому засіданні відеозапису, на місці детально показав і повністю підтвердив свої первинні показання про обставини вчинення цього злочину.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_8 від 05 квітня 2007 року, який в присутності захисника, з застосуванням відеозйомки та переглянутого у судовому засіданні відеозапису, на місці показав і повністю підтвердив свої первинні показання про обставини вчинення цього злочину.

Згідно з протоколом огляду з додатками до нього, під час проведення якого 04 квітня 2007 року в приміщенні кімнати №11 готелю «Спорт» в м. Ужгороді по вул. Гленци, 4, де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено обріз мисливської гладкоствольної рушниці 16-го калібру, 4 набої 16 калібру до неї, особисті речі ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , чим підтверджується факт вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою умисного вбивства ОСОБА_15 , поєднаного із заволодінням майном останнього, а також показання останніх щодо здійснення ОСОБА_6 двох пострілів, один з яких в потерпілого ОСОБА_15 , оскільки як встановлено слідством ними було придбано 6-ть набоїв до мисливської рушниці, а під час проведення огляду вже було вилучено тільки 4-и набої.

Речовим доказом обрізом мисливської рушниці 16 калібру та 4 набоями 16-го калібру до мисливської гладкоствольної рушниці, які виявлені та вилучені 04 квітня 2007 року під час проведення огляду приміщення кімнати № 11 готелю «Спорт» в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , чим також підтверджується причетність останніх до вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 ..

Протоколом огляду речових доказів - обрізу мисливської рушниці 16 калібру та 4 набоями 16-го калібру до мисливської гладкоствольної рушниці.

Згідно з висновком судово-балістичної експертизи за № 434 від 06 квітня 2007 року, якою встановлено, що вилучений обріз виготовлений з мисливської гладкоствольної рушниці 16 калібру моделі «Б», справний та придатний до стрільби, виготовлений заводським способом, у якому саморобним способом укорочено блок стволів до залишкової довжини 310 мм. і відпиляно приклад та відноситься до бойової вогнепальної зброї, а чотири набої також придатні до стрільби та відносяться до категорії боєприпасів для гладкоствольної мисливської зброї 16 калібру.

Висновком судово-хімічної експертизи за № 72 від 12 квітня 2007 року, згідно якого наявність в каналі правого ствола обрізу недогорілих частинок пороху вказує на те, що з даного обрізу проводився постріл після його останньої чистки, чим підтверджуються показання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в тій частині, що саме з даного обрізу ОСОБА_6 було здійснено постріл в ОСОБА_15 ..

З висновку судово-медичної експертизи за № 202 від 07 травня 2007 року слідує, що смерть ОСОБА_15 настала внаслідок вогнепального поранення верхньої третини правого плеча та грудної клітини справа, двох вогнепальних поранень у правій підпахвенній ямці, відкритого багато уламкового перелому верхньої третини правої плечової кістки, багато уламкових переломів 5, 6, 7, 8, 9 ребер справа, пошкодження легені, що супроводжувалося масивною зовнішньою та внутрішньою кровотечею, яка призвела до шоку, небезпечні для життя в момент їх спричинення, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які і стали безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 . Крім цього, у останнього було виявлено тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шкірних покривах верхньої третини шиї, яке виникло внаслідок дії тугого еластичного предмету по механізму здавлення, яким міг бути металевий дріт, і яке має помірно вираженні ознаки прижиттєвості та опосередкований зв`язок із настанням смерті ОСОБА_15 , чим підтверджуються показання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 щодо механізму спричинення вогнепального поранення та інших тілесних ушкоджень потерпілому.

Судово-медичний експерт ОСОБА_76 показав, що тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шиї ОСОБА_15 не має прямого причинного зв`язку із настанням смерті останнього, оскільки смерть наступила внаслідок вогнепального поранення грудної клітини, яке ускладнилось зовнішньою та внутрішньою кровотечею та геморагічним і травматичним шоком. Але разом з цим, дане тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни було спричинено потерпілому прижиттєво, під час перебування останнього в стані шоку, або агональному стані, які були викликані вогнепальним пораненням. Тілесне ушкодження у вигляді странгуляційної борозни призвело до прискорення смерті ОСОБА_15 внаслідок усугублення асфіксії тканин і органів, яка вже мала місце через виражену крововтрату внаслідок вогнепального поранення грудної клітини потерпілого.

Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи за № 33 від 11 травня 2007 року, вбачається, що в піднігтьовому вмісті пальців ОСОБА_15 знайдені епітеліальні клітини з антигенами А і Н, які властиві самому ОСОБА_15 , а також антиген А властивий ОСОБА_8 , а антиген Н властивий ОСОБА_6 , а тому не виключена можливість домішку їх епітеліальних клітин в піднігтьове ложе ОСОБА_15 , чим підтверджуються показання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в тій частині, що останні перенесли тіло останнього із земельної ділянки до металевої будки.

Висновком судово-цитологічної експертизи за № 34 від 11 травня 2007 року, стверджено, що в піднігтьовому вмісті ОСОБА_8 знайдена кров та епітеліальні клітини, які можуть належати потерпілому ОСОБА_15 , чим підтверджуються показання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в тій частині, що після вбивства ОСОБА_15 вони переносили тіло останнього із земельної ділянки до металевої будки.

Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи за № 35 від 11 травня 2007 року, зі змісту якого вбачається, що в піднігтьовому вмісті пальців ОСОБА_6 виявлені епітеліальні клітини, які можуть належати потерпілому ОСОБА_15 , чим підтверджуються показання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в тій частині, що після вбивства ОСОБА_15 вони переносили тіло останнього із земельної ділянки до металевої будки, а також з приводу того, що ОСОБА_6 за допомогою металевого дроту задушив ОСОБА_15 ..

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи за № 85 від 24 квітня 2007 року, згідно якого в слідах ґрунту вилучених під час огляду місця події знайдена кров людини, яка походить від ОСОБА_15 ..

Згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи за № 459 від 25 квітня 2007 року, зі змісту якого вбачається, що на предметах виявлених та вилучених під час проведення відтворення обстановки і обставин події вбивства ОСОБА_15 виявлені сліди пальців приданих для ідентифікації, і зокрема: на пляшці з-під горілки «Неміров» 0.5 л. два сліди пальця залишені великим пальцем правої руки ОСОБА_8 ; на пляшці з-під пива «Бекс» 0.5 л. два сліди пальця залишені великим пальцем правої руки ОСОБА_6 ; на пляшці з-під пива «Рогань» 1.5 л. один слід пальця залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_8 , чим підтверджуються показання останніх щодо вживання перед вбивством ОСОБА_15 алкогольних напоїв.

Також, будучи допитаним в ході судового розгляду справи в апеляційному суді (як суду першої інстанції) підсудний ОСОБА_6 показав, що працівники міліції після його затримання застосовували по відношенню до нього та ОСОБА_8 фізичне насильство, били по нирках та печінці. Але при цьому, ОСОБА_6 визнав, що ніяких видимих тілесних ушкоджень на його тілі не було. Також, ОСОБА_6 показав, що слідчі прокуратури Шнайдер та Кавка застосували по відношенню до нього недозволені методи слідства.

Дані показання ОСОБА_6 повністю спростовані зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав критичну оцінку.

Так, з оголошених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_77 та показів свідка ОСОБА_78 вбачається, що ніяких недозволених методів слідства, фізичного чи психологічного тиску по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не застосовували. Всі показання останні давали добровільно та невимушено. Всі слідчі дії з обвинуваченими були проведені відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства в присутності захисників.

З показань свідків ОСОБА_79 ОСОБА_80 ОСОБА_81 , ОСОБА_82 слідує, що як під час затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 05 квітня 2007 року в готелі „Спорт в м. Ужгороді, так і в подальшому ніяких недозволених методів слідства, фізичного чи психологічного тиску по відношенню до останніх вони не здійснювали. Явки з повинною та показання вони давали добровільно та невимушено. В подальшому після затримання обвинувачених вони ніякі слідчі дії з останніми не проводили, а виключно здійснювали оперативний супровід по справі.

Зазначені обставини підтверджено також показаннями свідків ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 та ОСОБА_87 , які оголошені судом в судовому засіданні.

Також з оголошених у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_88 ОСОБА_89 слідує, що під час проведення відтворення обстановки і обставин події з підозрюваними ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від 05 квітня 2007 року ніяких недозволених методів слідства, фізичного чи психологічного тиску по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 працівниками міліції, а також інші присутніми там особами не застосовувалось. Про всі обставини вчинення вбивства ОСОБА_15 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розповідали добровільно та невимушено, після чого на місці показали все про що розповідали. Після проведення слідчих дій були складені відповідні протоколи, які були прочитані та підписані всіма учасниками відтворення.

Свідок ОСОБА_90 дав суду аналогічні показання.

З показань судово-медичного експерта ОСОБА_91 слідує, що за наслідками проведення 05 квітня 2007 року судово-медичного обстеження ОСОБА_8 у останнього було виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах спини з ліва. Під час з`ясування у ОСОБА_8 обставин справи останній нічого крім того, що його було затримано працівниками міліції 04 квітня 2007 року за вчинення злочину, не пояснював. Ніяких скарг на здоров`я чи з приводу наявності в нього яких не будь інших тілесних ушкоджень останній не пред`являв. Виявлене у ОСОБА_8 вищезазначене тілесне ушкодження, не вкладалося в час затримання останнього 04 квітня 2007 року і було спричинене йому не менше як за чотири-п`ять днів до його судово-медичного обстеження. За наслідками проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_6 у останнього було виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах спини з права. Під час з`ясування у даного громадянина обставин справи останній нічого крім того, що його було затримано працівниками міліції 04 квітня 2007 року за вчинення злочину не пояснював. Ніяких скарг на здоров`я чи з приводу наявності в нього яких не будь інших тілесних ушкоджень останній не пред`являв. Виявлене у ОСОБА_6 вищезазначене тілесне ушкодження, не вкладалося в час затримання останнього 04 квітня 2007 року і було спричинене йому не менше як за чотири - п`ять днів до його судово-медичного обстеження.

Згідно з висновком службового розслідування щодо застосування недозволених методів слідства працівниками органів внутрішніх справ по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 проведеного 6-им відділом ВВБ (в Закарпатській області) СВБ ГУБОЗ МВС України від 15 березня 2010 року, зі змісту якого вбачається, що ніяких фактичних даних, які б вказували на неправомірні дії з боку працівників ОВС членів СОГ чи керівництва Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не здобуто. Дане рішення ними не оскаржувалось.

Згідно з актами судово-медичного обстеження ОСОБА_8 за № 421 від 05 квітня 2007 року та ОСОБА_6 за № 420 від 05 квітня 2007 року зі змісту яких вбачається, що на тілі останніх було виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах спини з ліва та садна на шкірних покривах спини з права відповідно. Виявлені у ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вищезазначені тілесні ушкодження, не вкладаються в час затримання останніх, тобто 04 квітня 2007 року і були спричинені ним не менше як за чотири-п`ять днів до їх судово-медичного обстеження.

З копії вироку Військового суду Західного регіону України від 14 грудня 2000 року вбачається, що ОСОБА_8 був засуджений за вчинені ним декілька злочинів, у тому числі за злочини передбачені ст. 142 ч.3, ст. 17 ч. 2 - ст. 93 п. п. «а», «г» КК України (у редакції Закону України 1960 року) за вчинені ним за попередньою змовою групою осіб розбійний напад та замах на умисне позбавлення життя двох і більше осіб, вчинений із корисливих мотивів, на вісім років позбавлення волі. 28 жовтня 2005 року згідно Указу Президента України «Про помилування» - ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Отже, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в умисному вбивстві, тобто протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, а також у розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, у незаконному заволодінні транспортним засобом з будь якою метою, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством небезпечним для життя потерпілого, що завдало значної матеріальної шкоди, у розбої, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій, у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом з будь якою метою, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із насильством, небезпечним для життя потерпілого, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими в судовому засіданні і наведеними у вироку доказами.

Жодних порушень при дослідженні та оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, апеляційний суд не встановив.

Доводи апеляційних скарг засуджених та їх захисників про неповноту, однобічність судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставам справи, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Апеляційні скарги є неконкретними, зокрема, у них не зазначено у чому саме виявилась неповнота судового слідства, які обставини не були перевірені судом першої інстанції та яким обставинам дана неправильна оцінка.

Посилання на те, що судом першої інстанції не було допитано усіх потерпілих і свідків, захисниками та засудженими не конкретизовано: хто саме з потерпілих та свідків підлягають виклику до апеляційного суду, і з яких питань їх слід допитати, у скаргах не вказано.

Безпосередньо в апеляційній інстанції засудженими та захисниками не заявлялось клопотань про проведення повного чи часткового судового слідства відповідно до положень ст.362 КПК (в редакції Закону 1960 р).

Так, у ході судового розгляду справи судом першої інстанції допитано всіх учасників судового розгляду, досліджено всі показання свідків, прибуття яких до суду першої інстанції виявилось неможливим, досліджено письмові докази у справі, їм дана відповідна правова оцінка. За згодою учасників судового розгляду оголошено показання потерпілих, дані ними під час досудового слідства. Жодних клопотань чи застережень з приводу неправдивості чи неповноти таких показань, або необхідності додаткового допиту цих потерпілих ні від обвинувачених, ні від захисників не надходило. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про належність і допустимість цих показань і поклав їх в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджено також письмові матеріали кримінальної справи, речові докази, дані відеозаписів. По завершенню судового слідства клопотання про дослідження інших доказів або про незгоду з оголошеними чи продемонстрованими доказами у справі обвинуваченими і захисниками не заявлялись.

До того ж рішення суду першої інстанції про допит низки свідків у режимі відеоконференції, було спрямовано на забезпечення повноти розгляду справи, недопущення жодних порушень прав учасників судового розгляду, в тому числі й обвинувачених.

Доводи захисників про непричетність кожного з підсудних до вчинення розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_75 , вчинених за попередньою змовою групою осіб, під час яких потерпілих було умисно, з корисливих мотивів позбавлено життя, колегія суддів відхиляє, оскільки вони є непослідовними, містять істотні суперечності, а отже не є достовірними. Зазначеним показанням суд першої інстанції дав критичну оцінку, як таким, що спростовані сукупністю інших перевірених у судовому засіданні доказів, якими, окрім іншого, доведено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 після вчинення злочинів намагалися приховати та знищити тіла загиблих, знищити сліди злочинів, не повідомили правоохоронні органи про злочини, а були затримані співробітниками міліції.

З матеріалів кримінальної справи також убачається, що ОСОБА_6 під час досудового розгляду справи давав показання, в яких повністю визнавав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, і вказував на причетність ОСОБА_8 до вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_75 та умисного його позбавлення життя. Такі показання ОСОБА_6 давав у присутності захисника й ці показання ОСОБА_6 підтвердив ОСОБА_31 під час розгляду справи в апеляційному суді в якості суду першої інстанції, де він частково визнав вину в скоєнні розбійного нападу, заволодінні майном потерпілого та закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом. Ці показання об`єктивно узгоджуються з іншими здобутими по справі доказами.

Зазначені показання підсудного ОСОБА_6 також узгоджуються з його «чистосердечним зізнанням», в ході написання якого останній добровільно, без жодного примусу, власноручно вказує на ті ж обставини, що і в своїх поясненнях під час досудового розслідування.

Доводи засуджених в апеляційних скаргах про те, що між ОСОБА_8 і ОСОБА_6 не було попередньої домовленості на вчинення злочинів, колегія суддів також відхиляє, оскільки наведені у вироку у докази в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 діяли погоджено, кожний окремо виконуючи ті дії, про які заздалегідь домовлялись і їх дії були спрямовані саме на досягнення поставленої спільної мети - наслідків, які настали, тобто вони виступали співвиконавцями злочинів.

Фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції, свідчать, про співвиконавство ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у вчинених злочинах, про узгодженість та взаємопов`язаність їх дій.

Так, показаннями свідка ОСОБА_92 , доведено, що ОСОБА_71 і ОСОБА_93 разом зайшли до закладу торгівлі, діяли узгоджено: ОСОБА_8 давав вказівку ОСОБА_6 , яку роль той виконував, зокрема зачинити вхідні двері, демонструючи зброю, передав її ОСОБА_6 і наказав тримати ОСОБА_16 на мушці, в той час коли він реалізовував намір забрати грошові кошти.

Засуджений ОСОБА_8 , хоча й не вчинював дій, які безпосередньо були спрямовані на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_13 , але, будучи об`єднаним з іншим співвиконавцем убивства єдиним умислом, спрямованим на заподіяння смерті потерпілому, виконав частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації спільного умислу: вів спостереження потерпілим, який вийшов з автомобіля та розмовляв з співробітниками міліції, за обстановкою безпосередньо перед вчиненням злочину та під час його вчинення. ОСОБА_6 вчинив дії, безпосередньо спрямовані на заподіяння смерті потерпілому, а ОСОБА_8 погоджувався з такими діями, не перешкоджав їх реалізації, тим самим полегшуючи заподіяння смерті потерпілому іншим співучасником.

Доводи захисників про неконкретність пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачення, а також порушення у зв`язку з цим права обвинувачених на захист апеляційний суд також не може визнати обґрунтованими.

Так, згідно ухвали Колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 21 січня 2010 року, у ній вказувалося про неконкретність пред`явленого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обвинувачення й необхідність визначення ролі та дій кожного у вчинених злочинах, а також необґрунтоване визнання ряду доказів недопустимими.

На виконання даної ухвали прокурором було складено й направлено новий обвинувальний висновок, в якому викладено нове обвинувачення. Жодних клопотань чи заперечень про те, що таке обвинувачення є незрозумілим чи неточним під час розгляду справи судом першої інстанції від обвинувачених чи їх захисників не надходило, що не може свідчити про порушення права на захист.

Окрім цього, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що внаслідок суперечностей між показаннями ОСОБА_8 і ОСОБА_6 в ході досудового слідства, інтереси яких захищав один і той же захисник, обґрунтовано не прийняв до уваги протокол додаткового допиту обвинуваченого ОСОБА_6 від 21 вересня 2007 року, протокол допиту ОСОБА_6 від 31.08.2007, протокол допиту ОСОБА_6 від 30.08.2007, протокол додаткового допиту ОСОБА_6 від 29.08.2007.

Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні ОСОБА_8 та ОСОБА_6 покарання судом відповідно до вимог ст. 65 КК враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винних та обставини провадження, роль кожного з обвинувачених.

Тому судом першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_6 призначено покарання у межах санкцій відповідних статей, яке є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, воно враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини скоєного, дані про особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, тобто принцип індивідуалізації покарання дотримано.

Суд при призначені покарання засудженому ОСОБА_8 у виді довічного позбавлення волі, крім наведеного, урахував те, що останній раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, згідно з вироку військового суду Західного регіону України від 14.12.2000, знову вчинив умисні особливо тяжкі та тяжкі злочини, його характеристику із місця проживання, те, що вину у вчиненому не визнав, не розкаявся. Призначаючи засудженому ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі, суд першої інстанції врахував активну роль останнього у вчиненні злочинів, його характеристику із місця проживання, а також те, що вину у вчиненому не визнав, не розкаявся, внаслідок його активних насильницьких дій настали непоправні наслідки у виді загибелі двох осіб. Усі наведені обставини вказують на крайню ступінь деградації засуджених, нехтування ними цінностями людського життя, відсутність будь-якої поваги до людей та їхню високу суспільну небезпеку. Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість призначення засудженим ОСОБА_6 і ОСОБА_94 покарання у виді позбавлення волі на певний строк і вважає справедливим застосування саме до обох виняткової міри покарання довічного позбавлення волі. Призначене покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів і не може вважатися явно неспівмірним вчиненим протиправним діянням внаслідок суворості.

Разом із тим, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції всупереч вимог ч.5 ст.72 КК України не зарахував засудженим ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

У частині 2 статті 4 КК передбачено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно з частиною 3 статті 4 КК часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 статті 5 КК передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії у часі.

Згідно із частиною 4 статті 5 КК у тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. У такому випадку йдеться про застосування так званого проміжного закону закону, що набув чинності після вчинення злочину, але втратив чинність до моменту прийняття рішення у справі. Відповідний закон має так звану переживаючу (ультраактивну) дію.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин у період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає частини 5 статті 72 КК в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні частини 1 статті 5 КК).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які засуджені до довічного позбавлення волі, також підлягає застосуванню стаття 72 КК. Зокрема, у висновку зазначалося, що застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, Закону №838-VIII не може бути обмежено, оскільки передбачені частиною 5 статті 72 КК правила зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення мають істотне значення для обчислення засудженому строку фактичного відбування покарання, що прямо впливає на реалізацію ним прав щодо зміни умов тримання, передбачених кримінально-виконавчим законодавством, у тому числі права на звернення з клопотанням про помилування.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підлягає зміні, а апеляційні скарги засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , а також захисника ОСОБА_7 в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо доводів засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 висловлених у доповненні до апеляційних скарг про наявність підстав для їх звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.5 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, на думку судової колегії, такі є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, з наступних мотивів.

Злочини, які ставляться в вину ОСОБА_8 і ОСОБА_6 вчинені ними у березні - квітні 2007 року, тому на час ухвалення апеляційним судом рішення щодо постановленого судом першої інстанції вироку 15 річний строк не минув.

Інших порушень кримінально-процесуального та кримінального законодавства, які давали б підставу для зміни або скасування вироку, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ч.5 ст. 72 КК України, ст.ст.365, 366 КПК України (в редакції Закону від 1960 року) , апеляційний суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_95 залишити без задоволення, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення у строк покарання період з 05 квітня 2007 року по 20 січня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою у той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді: