УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2
підозрюваного: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До ІНФОРМАЦІЯ_2 05.06.2020 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0011578 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1 КК України про тимчасовий доступ до інформації про перетин державного кордону України ОСОБА_5 з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своє клопотання захисник мотивує тим, що з метою ефективного захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_3 та спростування пред`явленої йому підозри необхідно отримати запитувану інформацію шляхом проведення тимчасового доступу до них, оскільки на звернення адвоката вказану інформацію Держприкордон службою надано не було. Зокрема, за висновками слідства ОСОБА_5 як засновнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » діями підозрюваного з продажу 03.05.2018 року основних засобів було заподіяно шкоду на суму понад 17 млн.грн. При цьому, статутний капітал ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » становить 10 млн.грн. і його сформовано у 2017-2018 роках шляхом внесення готівкових коштів, але жодних внесків ОСОБА_6 не вносила і в період формування такого статутного внеску перебувала за кордоном в 2017 році, а тому жодних збитків їй заподіяно бути не могло. Відтак, інформація про знаходження засновника ОСОБА_6 за кордон під час формування статутного капіталу є важливою обставиною, доказування якої суттєво впливає на можливість доказування відсутності будь-яких збитків такого засновнику.

В судовому засіданні адвокат та підозрюваний вимоги клопотання підтримали та просили його задовольнити з викладених підстав, зазначивши, що іншим чином довести вказані обставини неможливо.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча вказана установа була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом вбачається з наданих копій документів, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0011578 було оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364-1 КК України КК України, за наведених у клопотанні обставин.

Як зазначено по змісту такої підозри, то ОСОБА_5 як засновнику ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » діями підозрюваного з продажу 03.05.2018 року основних засобів було заподіяно шкоду на суму понад 17 млн.грн.

Будучи стороною захисту, адвокат в інтересах підозрюваного в порядку ч.1 т.20, ч.2,3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звернувся із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про отримання інформації про перетин державного кордону України ОСОБА_5 , але отримав відмову у зв`язку з неможливість розкриття інформації про особу без її згоди.

Відтак, адвокат в інтересах підозрюваного із вказаним клопотанням звернувся до суду, де виклав обставини як такі, що підлягають доведенню та мають важливе значення для спростування зібраних досудовим слідством даним про обґрунтованість підозри у цьому провадженні щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до п.19 ст.3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України, ч.1 ст.160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст.162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
Між тим, у відповідності до вимог ст.93 КПК України стороною захисту відповідний запит саме в порядку вказаної статті КПК до ймовірного володільця інформації про перетин державного кордону України Державну прикордонну службу не направлявся, а наданий запит в порядку вимог ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» таким вважатись не може.
Крім того, у відповідності до положень ст.163 КПК України, слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе, що певні речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно з ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
В той же час, подане до суду клопотання не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Крім того, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні належними чином не обгрунтовані в розумінні того, яке ж значення запропонована до вилучення інформація (документи) мають для встановлення обставин у кримінальному провадженні та не викладено неможливість використання як доказів відомостей, що містяться в цій інформації, з інших джерел або можливість іншими способами їх довести.

У відповідності до ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

У відповідності до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, врахувавши пояснення сторони захисту, слідчий суддя вважає, що у клопотанні не наведено достатніх підстав вважати, що надання тимчасового доступу до інформації про перетин державного кордону засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_5 з 2016 року по грудень 2018 року має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зважаючи на відсутність доказів факту неможливості внесення нею коштів як шляхом перерахування коштів внеску до статутного капіталу товариства як під час перебування її за кордоном, так і в Україні. Як не доведено, що конкретний час внесення таких коштів на формування статутного капіталу товариства самим підозрюваним чи іншими особами, а також їх внесення взагалі. Розкриття ж інформації про перебування засновника товариства за кордон жодним чином не стосується оголошеної підозрюваному підозри щодо заподіяння збитків.

Також, клопотання не містить даних про те, що іншими засобами встановити зазначені обставини неможливо, а такий ступінь втручання у охоронювану законом таємницю про знаходження особи за кордоном із таким значним обсягом її розкриття як запропоновано у клопотанні захисника, виправдовується потребою досудового розслідування та спростування оголошеною підозри, оскільки може мати наслідком порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних» в цій частині щодо розголошення такої таємниці стороннім особам.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 162-164 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 від 05.06.2020 року про тимчасовий доступ до інформації, що містить охоронювану законом таємницю, що перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перетин кордону.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1