137/513/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2020 смт. Літин
Слідчий ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке погоджене 12.05.2020 прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .
Так, 10.05.2020 близько 00:34 год на СП «Літин», на 347 км АД М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, працівниками УПП м. Вінниця було зупинено автомобіль ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та в ході перевірки документів, встановлено, що водій використовував завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 .
Посвідчення водія серії НОМЕР_1 постановою від 10.05.2020 визнано речовим доказом.
Оскільки тимчасово вилучене посвідчення водія визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, містить на собі сліди, на підставі яких можна буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та яке буде процесуальним джерелом доказу, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просив клопотання задовольнити.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. При зверненні до слідчого судді до клопотання долучив заяву, відповідно до якої просить розгляд клопотання проводити у його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити (а.с. 19).
Власник вилученого посвідчення водія ОСОБА_5 до судового засідання також не з`явився, хоча про місце дату та час судового засідання був повідомлений заздалегідь та належним чином (а.с. 23).
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи відсутність у судовому засіданні учасників процесуальної дії, вважаю за можливе розглянути клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У свою чергу ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи, що зазначена в клопотанні річ відповідає вимогам ст. 98 КПК України (може бути використана, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, має суттєве значення у кримінальному провадженні) і необхідність арешту вказаного посвідчення водія зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що не застосування цього заходу зумовить перешкоджання у встановленні істини внаслідок того, що ця річ може бути прихована, відчужена чи пошкоджена, як наслідок, необхідно накласти арешт на вищезазначене посвідчення водія.
Керуючись ст. ст. 27, 163, 170-173 КПК України,
Клопотання слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 02.11.2017 ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт майна підлягає виконанню слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Володільці речей на які накладено арешт можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з моменту отримання ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя:ОСОБА_1