21.02.2020 366/3208/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000286 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богодарівка, Чорнухинського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , судимого:
05.11.2014 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 3 роки;
21.04.2015 року тим же судом за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 71 КК України на 3 роки 9 місяців позбавлення волі, 18.04.2017 року звільненого з місць позбавлення волі на підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 07.04.2017 року умовно-достроково строком на 1 рік 8 місяців 13 днів;
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 153 КК України (в редакції закону від 2001 року) та за ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

08.07.2018 року близько 14 год. ОСОБА_5 разом із особою, матеріали розслідування щодо якого виділено в окреме провадження й оголошено в розшук (далі розшукувана особа), рухаючись на автомобілі ВАЗ-2101 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням останнього, зупинились на узбіччі вул. Соборної, неподалік центру в с. Димер Вишгородського району Київської області, де зустріли потерпілу ОСОБА_6 і на її прохання, погодились підвезти її до Варшавської траси (м. Овруч).
Під час руху автомобілем ОСОБА_5 разом із розшукуваною особою, запропонували ОСОБА_6 відвідати разом м. Чорнобиль, на що остання погодилась. Вказаним автомобілем усі разом прибули до лісового масиву поблизу с. Дитятки Іванківського району Київської області. Після зупинки автомобіль лишили й далі пішли пішки лісовим масивом.
В подальшому того ж дня у період після 14 год. до 19 год. ОСОБА_5 спільно з розшукуваною особою, діючи з єдиним злочинним прямим умислом, перебуваючи в лісовому масиві поблизу с. Дитятки, вирішили задовольнити статеву пристрасть неприродним способом із застосуванням фізичного насильства з потерпілою ОСОБА_6 .
Отримавши відмову ОСОБА_6 на добровільний вступ у статеві відносини, всупереч її волі, долаючи фізичний супротив останньої, яка почала тікати, ОСОБА_5 наздогнав потерпілу та декілька разів вдарив руками в голову та повалив на землю. Далі ОСОБА_5 та розшукувана особа, діючи спільно, застосовуючи фізичну силу, долаючи фізичний супротив потерпілої, потягнули її за руки на покривало, стягнули з неї штани й нижню білизну та зв`язали руки ременем, потягнули ОСОБА_6 до дерева, зв`язані руки причепили до гілки, де ОСОБА_5 , діючи узгоджено з розшукуваною особою, з метою задоволення статевої пристрасті, намагався закинути ногу потерпілої на гілку, а розшукувана особа тримала потерпілу за ноги, однак внаслідок пручання останньої вступити в статевий зв`язок не вдалося.
Після вказаних дій, з метою реалізації злочинного наміру спрямованого на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, ОСОБА_5 спільно з розшукуваною особою, всупереч волі потерпілої ОСОБА_6 вдвох потягнули її на покривало, де поклали її на спину, а ОСОБА_5 сів їй на шию та намагався задовольнити з нею статеву пристрасть шляхом орогенітального контакту, однак не зміг цього зробити, оскільки потерпіла чинила активний фізичний супротив.
В подальшому ОСОБА_5 з метою задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, всупереч волі потерпілої із застосування фізичного насильства умисно здійснив вагінальне проникнення у тіло потерпілої пальцем правої руки.
Далі, продовжуючи долати фізичний супротив ОСОБА_6 , маючи на меті задоволення статевої пристрасті неприродним способом, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_5 разом із розшукуваною особою, на пропозицію останнього, із застосування фізичного насильства разом підняли ноги ОСОБА_6 , а тоді ОСОБА_5 всупереч волі потерпілої умисно задовольнив з нею статеву пристрасть неприродним способом шляхом аногенітального контакту.
Внаслідок вказаних дій та застосування зазначеного фізичного насильства ОСОБА_6 умисно заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, лівому передпліччі та лівому гомілково-ступневому суглобі, поверхневої ранки на слизовій верхньої губи.
Після цього ОСОБА_5 та розшукувана особа, знаходячись на тому ж місці в лісовому масиві поблизу с. Дитятки, діючи спільно, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, умисно відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_6 , зокрема: мобільним телефоном «XIAOMI Mi A1 4/64 Gold», золотистого кольору, вартістю 2 819,80 грн., фотоапаратом «Nikon D 5100», серійний номер НОМЕР_2 з об`єктивом «Nikon DX SWM ED Aspherial», серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 5 979,67 грн. у сумці «Manfrotto» вартістю 403,75 грн.
З викраденим майном місце вчинення злочину покинули та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 9 203 грн. 22 коп.

В суді ОСОБА_5 вину не визнав. Показав, що на початку липня 2008 року разом з ОСОБА_7 на його автомобілі підібрали потерпілу ОСОБА_6 щоб підвезти її до м. Овруч. По дорозі на пропозицію ОСОБА_8 , поїхали до м. Чорнобиля у зону ЧАЕС, з чим потерпіла погодилася. В смт ОСОБА_9 купили продукти. Біля лісу лишили автомобіль й пішли лісом ніби до м. Чорнобиля. Потерпіла погодилася йти з ними в ліс, її поведінка була розкута й доступна. Через певний час вони зупинилися, розклали покривало. Він запропонував потерпілій вступити в статеві зносини, а ОСОБА_8 зняти це на її фотоапарат. Поведінка потерпілої зразу змінилася, вона відмовлялася й погрожувала їм. В них виник конфлікт і сварка. Потерпіла стала тікати, а він її наздогнав. Вдвох з ОСОБА_8 її зв`язали, зняли з неї штани, поклали на покривало. Була пропозиція її зґвалтувати, вона кричала та плакала. Він оголив свій статевий орган щоб зайнятися з нею сексом неприроднім способом, проте, підійшовши до неї, передумав і в контакт не вступив. Далі він відкинув пропозицію ОСОБА_8 лишити потерпілу зв`язану в лісі й вони разом вийшли з лісу назад на дорогу, де вони з ОСОБА_8 уїхали автомобілем, а потерпіла залишилася. В багажнику автомобіля залишився її фотоапарат, а мобільний телефон потерпілої лишився в нього, який йому вона віддала, а він його викинув по дорозі. Решту речей вони викинули з салону автомобіля потерпілій.
Не дивлячись на невизнання вини, винуватість обвинуваченого в повній мірі підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів.

Показаннями в суді потерпілої ОСОБА_6 (громадянки і жительки Російської Федерації), яка ствердила, що останні чотири роки мандрує автостопом різними країнами, таким способом відвідала 27 країн світу. ОСОБА_10 знаходилася з 4 червня 2018 року, де їй дуже сподобалася і вона мала велику довіру до людей. Того дня автомобілем під`їхала до смт Димер й прямувала до м. Овруча. Її згодилися туди підвезти ОСОБА_8 з ОСОБА_11 на автомобілі біла «копійка». По дорозі хлопці запропонували захоплюючу подорож до Чорнобильської зони, де вони все знають та їй покажуть. В смт ОСОБА_12 купляв продукти харчування. Автомобілем доїхали до лісу за смт Іванків. Вона з собою взяла фотоапарат. Йшли пішки лісом близько години-півтори. На одній із галявин вони зупинилися, розклали покривало й продукти. Тоді до неї звернувся обвинувачений, який несподівано сказав, що вона потрапила на секс. Вона категорично відмовилася й намагалася втекти. Проте ОСОБА_5 її наздогнав і завдав удари руками по голові, повалив на змелю. Вдвох з ОСОБА_8 за руки потягнули її на покривало, де зняли з неї штани і труси, руки зв`язали ременем, потягли до берези, де зв`язані руки причепили до гілки. Тоді намагалися її ногу закинути на гілку й вступити в статевий акт. Вона пручалася й кричала та в них нічого не вийшло. Далі знову потягнули її на покривало, поклали на коліна. Вона весь час чинила супротив й кричала, а вони застосовували до неї фізичну силу, перевернули її на спину. Зв`язали їй шию ременем, ОСОБА_8 періодично стискав та душив її, кулаком затискали рот як кляпом. Тоді зверху на неї сів ОСОБА_5 , дістав свій статевий орган й намагався вступити з нею в орогенітальний контакт. Вона кричала і погрожувала, що відкусить його. Надалі ОСОБА_5 пальцем проникнув у її геніталії та виголосив, що він у щось спирається, коли вона їм повідомляла, що незаймана. Потім вони силою підняли її ноги, а ОСОБА_5 декілька разів всунув свій статевий орган в її анальний отвір. Вона дуже погано себе відчувала, плакала, в неї сталася істерика, вона відчула сильний біль. Далі вони припинили застосувати до неї сексуальне насильство. Після цього відкрито забрали в неї її телефон та фотоапарат. Далі разом повели її назад на автодорогу, де ОСОБА_5 сів до автомобіля, на якому виїхав з лісу ОСОБА_8 . Із салону автомобіля вони викинули її рюкзак з речами та місце події покинули. Її мобільний телефон та фотоапарат не повернули та ними заволоділи. Тоді на дорозі вона зупинила чоловіка на мотоциклі, який підвіз її до КПП Дитятки, де вона звернулася до поліцейського і повідомила про зґвалтування.
Ствердила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 весь час діяли спільно та узгоджено. При цьому старший ОСОБА_8 був головний, керував ОСОБА_11 і мав на нього вплив та від нього залежало виживе вона чи ні. Вказане сексуальне насильство спричинило їй сильний стрес, вона має постійну тривогу, проходить психологічну реабілітацію, висловилася про призначення обвинуваченому суворого покарання.
Не вірити показанням потерпілої у суду підстав не має, які повністю узгоджуються з сукупністю інших досліджених по справі доказів.
Також винуватість обвинуваченого підтверджується.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_13 капітана поліції, який 08.07.2018 року ніс службу на КПП Дитятки, коли ввечері до нього звернулася громадянка Росії (потерпіла по справі) і повідомила, що її зґвалтували двоє молодих чоловіків, які їхали на жигулях білого кольору. Повідомила, що вона прямувала до Білорусії автостопом, а вони підібрали її за Києвом, завезли в ліс, де сталася ця подія. Показувала, що її душили, зв`язували шию мотузкою. На шиї він бачив червоні сліди. Також у неї забрали фотоапарат і телефон. Вона вибігла на дорогу, звідки до КПП її довіз мотоцикліст. Разом з нею був великий рюкзак, у якому знаходилися речі. В цьому зв`язку він викликав слідчо-оперативну групу.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_14 про те, що він працює водієм пожежної машини ДП «Чорнобильська Пуща». Влітку 2018 року після зміни, ввечері мотоциклом їхав з роботи. За кілометр або півтора до КПП Дитятки побачив потерпілу, яка його зупинила і попросила підвести до найближчого відділення поліції, із собою мала рюкзак. Дівчина була дуже схвильована і налякана. Він її підвіз до КПП Дитятки й вона одразу звернулася до поліції, а він поїхав далі.

Показаннями в суді свідка ОСОБА_15 (матері обвинуваченого) в тій частині, що її син ОСОБА_5 з дитинства товаришує з ОСОБА_16 , з яким на початку липня 2018 року на його автомобілі їздили відпочивати, підвезли дівчину, яка хотіла фотографуватися в лісі. Після чого його затримала поліція.

Показаннями в суді ОСОБА_17 (матері ОСОБА_18 ), в тій частині, що її син товаришує з обвинуваченим. З 10.07.2018 року її син вдома не знаходиться і його розшукує поліція. З 07.07.2018 року він разом з обвинуваченим їздив на водосховище в смт Димер на її автомобілі ВАЗ 2101. Вдома не ночував. Наступного дня ввечері приніс до дому фотоапарат із сумкою до нього, пояснивши, що його забула пасажирка. На цьому ґрунті в них виникла сварка, оскільки вона заперечувала і вимагала щоб він прибрав чужі речі з дому. Натомість син хотів пізніше здати його до ломбарду. В наступні дні прийшли співробітники поліції і розпитували про фотоапарат, який вона їм одразу добровільно віддала. Здійснювали обшук в автомобілі, де знайшли жіноче волосся.

Даними заяви про вчинений злочин від 08.07.2018 року, згідно якого потерпіла в цей день була зґвалтована двома чоловіками на території Іванківського району, один з яких зґвалтував її, а іншій сприяв цьому.

Даними протоколу огляду місця події від 09.07.2016 року з фототаблицею до нього про виявлення та вилучення на КПП «Дитятки» рюкзаку з написом «Манарага» та мішку чорного кольору, а в них виявлено продукти харчування і ремінь-мотузок зеленого кольору.
Вказані речі до КПП принесла потерпіла за обставин викладених вище.

Даними протоколу огляду від 10.07.2018 року добровільно наданого ОСОБА_17 фотоапарату «Nikon D 5100», серійний номер 7191494 з об`єктивом «Nikon DX SWM ED Aspherial», серійний номер 5662582 й сумки «Manfrotto» до фотоапарата, які 08.07.2018 року до дому останньої приніс її син ОСОБА_19 . В середині фотоапарата на момент огляду виявлено флеш накопичувач «Sony» об`ємом пам`яті 32 гб.

Даними протоколу огляду від 11.07.2018 року з фото таблицею до нього фотоапарату «Nikon D 5100», який має флеш накопичувач «Sony» об`ємом пам`яті 32 гб, на якому виявлено вісім фото від 08.07.2018 року в період часу з 16-30 до 17-07 із зображенням лісу та двох чоловіків у синіх футболках, один з яких у сірих шортах схожий на обвинуваченого, а також інших фотографій із зображенням на них потерпілої, які передували вказаній даті.

Даними протоколу обшуку від 10.07.2018 року на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2018 року автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, який належить ОСОБА_17 , в частині виявлення та вилучення в салоні автомобіля залишків піску, листя та хвої та на задньому сидінні світлого волосся, в багажному відділені синьої футболки.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.07.2018 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 ствердно впізнала ОСОБА_5 , як особу, що вчинила проти неї злочин.
Даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.07.2018 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 впізнала сумку «Manfrotto» до свого фотоапарата, за кольором, формою, розташуванням деталей, яку добровільно видала ОСОБА_17 .

Даними протоколу слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 12.07.2018 року та дослідженим в суді його відеозаписом, згідно яких потерпіла послідовно показала напрямок руху автомобіля до лісового масиву за смт Іванків, певну частину маршруту яким ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пішки вели її лісом начебто в напрямку Чорнобильської зони, показала сталі орієнтири, які вона запам`ятала та умовну галявину, на якій в лісі ОСОБА_5 спільно й узгоджено з ОСОБА_8 застосували до неї фізичне насильство, роздягли, зв`язали руки, послідовно і детально показала дії кожного із насильників та вчинені проти неї дії сексуального насильницького характеру і неприродній спосіб їх вчинення пов`язаний із проникненням в її тіло й задоволенням статевої пристрасті, а також обставини відкритого вилучення її майна телефону та фотоапарату. Також вказала на детальні обставини залишення місця події після вчинення злочину, коли її вивели до автодороги, де покинули, викинувши її речі із салону автомобіля, на якому уїхали в напрямку м. Києва.
Показання потерпілої є послідовними, логічними й змістовними, які сумнів у суду не викликають, які в суді нічим не спростовано.
Та обставина, що потерпіла під час слідчого експерименту не змогла в лісі знайти саме ту галявину, куди після довготривалого походу її завели ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та, на якій вчинено проти неї злочин, не може вважатися сумнівною і бути витлумачена на користь обвинуваченого. При цьому потерпіла добросовісно намагалася знайти згадану галявину і місце вчинення злочину.
Суд вважає, що потерпіла, яка знаходилася в повністю незнайомому для неї місці, в лісі поблизу Чорнобильської зони, куди її оманою завели майбутні насильники після довготривалого пішого походу, не повинна самостійно і безпомилково знаходити його під час слідчого експерименту.
При цьому знайдення саме тієї галявини в лісі для доведення вини обвинуваченого у вчинені інкримінованих злочинів з огляду на конкретні обставини справи не потребується.
Водночас проведений слідчий експеримент насамперед мав на меті встановити детальний характер і послідовність вчинених сексуальних насильницьких дій проти потерпілої в умовах максимально наближених до тих, в яких сталася подія, і така мета цією слідчою дією досягнута, що і береться судом до уваги.

Даними листа Іванківської ЦРЛ від 23.07.2018 року № 161 про те, що згідно журналу реєстрації амбулаторних хворих приймального відділення ОСОБА_6 , 1994 року народження, о 1 год. 40 хв. 09.07.2018 року доставлена працівниками поліції та оглянута черговим лікарем.

Даними протоколу від 09.07.2018 року про огляд одягу та нижньої білизни добровільно наданих потерпілою ОСОБА_6 , а саме: штанів чорного кольору спортивного типу, майки-топ, шкарпеток білого кольору та трусів сірого кольору.

Даними протоколів освідування та отримання зразків букального епітелію та зрізу нігтьових пластин потерпілої ОСОБА_20 від 09.07.2018 року.
Даними протоколу отримання зразків букального епітелію ОСОБА_5 від 11.07.2018 року.

Висновком судово-медичної експертизи № 18 від 10.07.2018 року, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, лівому передпліччі та лівому гомілково-ступневому суглобі, поверхнева ранка на слизовій верхньої губи, які могли утворитися за встановлених по справі обставин.

Висновком судово-медичної експертизи № 19 від 03.08.2018 року про те, що ОСОБА_6 до зґвалтування статевим життям не жила.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1421 від 22.12.2018 року, згідно якого генетичні ознаки волосся вилученого із заднього сидіння автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 (об`єкти №/№ 6, 17, 20-25) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-10/1422 від 15.11.2018 року, згідно якого на наданому на дослідження ремені, який вилучено 09.07.2018 року під час огляду рюкзака поруч з КПП «Дитятки», виявлено:

кров людини та клітини з ядрами (об`єкт № 5), сперматозоїдів та спермальної рідини не виявлено;

клітини з ядрами (об`єкти №/№ 7 і 8), крові, сперматозоїдів та спермальної рідини не виявлено, коли генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на ремені (об`єкт № 5) і клітин з ядрами, виявлених на ремені (об`єкти № 7, 8) є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1/1420 від 14.11.2018 року, згідно якого на наданих на дослідження жіночих трусах добровільно наданих ОСОБА_6 , в об`єкті № 1 виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті № 2 виявлено кров людини, клітини з ядрами, голівки сперматозоїдів та спермальну рідину, а в об`єкті № 3 виявлено клітини з ядрами, коли генетичні ознаки слідів крові та клітин з ядрами (об`єкт № 1), а також клітин з ядрами (об`єкт № 3) збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 . Разом з тим генетичні ознаки слідів крові, клітини з ядрами та сперми (об`єкт № 2) є змішаними та містять генетичні ознаки букального епітелію потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 .

Висновком судової товарознавчої експертизи № 12-4/1274 від 23.07.2018 року, згідно якої ринкова вартість мобільного телефон «Xiaomi» MiA1 4/64 Gold золотого кольору станом на 08.07.2018 року могла становити 2 819, 80 грн., а фотоапарату «Nikon»моделі D5100 з об`єктивом «Nikon»DXSWMEDAspherial 5 979, 67 грн., а також сумки для фотоапарату «ManfrottoBellaIIIShoulderBag» - 403, 75 грн.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 346 від 11.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_6 під час вчинення щодо неї інкримінованих дій на психічне захворювання не страждала і не страждає на даний час. Виявляє збереженість та достатній рівень розвитку когнітивних процесів, інтелектуальної діяльності, вона достатньо обізнана в статевих стосунках. В сфері особистості їй притаманні такі особливості як активність, сценічність, самодостатність, здатність до прогнозування наслідків своїх дій, достатній емоційно-вольовий контроль поведінки. ОСОБА_6 не притаманні будь-які індивідуально психологічні особливості, які б мали суттєвий вплив під час вчинення відносно неї злочину 08.07.2018 року в період часу з 14 год. до 19 год. ОСОБА_6 під час вчинення відносно неї протиправних дій перебувала в природному для даної ситуації емоційному стані, який супроводжувався переживанням страху за своє життя та приниженої гідності, але вона не перебувала в будь-якому вираженому емоційному стані, який здійснив суттєвий вплив на її свідомість та діяльність (вона чинила посильний опір, підтримувала адекватний мовний контакт з підозрюваними), тобто вона могла розуміти характер та значення здійснюваних з нею дій та чинити опір. ОСОБА_6 не притаманні індивідуально-психологічні особливості, які могли б здійснити суттєвий вплив на характер її показів. ОСОБА_6 не притаманні схильність до фантазування.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 395 від 08.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих йому дій і в даний час на будь-які психічні захворювання не страждав і не страждає. ОСОБА_5 міг під час вчинення інкримінованих йому дій та може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих йому дій у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованих йому дій не міг перебувати в будь-якому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість і поведінку, в тому числі в стані сильного страху, пригнічення, розгубленості, відчаю, емоційного стресу. ОСОБА_5 не притаманні такі індивідуально-психологічні особливості, які мали у нього яскраво виражений характер та могли б вчинити суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації.

Водночас суд вважає необхідним відхилити наступні докази.
Протокол огляду документів від 16.07.2018 року трьох файлів відеозаписів знятих з камери спостереження в магазині по вул. Поліській в смт Іванків Київської області й добровільно наданих ОСОБА_21 , суд визнає недопустимим і як доказ обвинувачення не враховує, з тих підстав, що їх походження та процесуальний порядок вилучення є недостатньо визначеним. Зокрема, не можна встановити з якої камери, якого найменування, за якою конкретною адресою та в якого законного володільця скопійовано вказані відповідні відео файли, чи уповноважена особа надала до них добровільний доступ. За таких обставин суд не може дійти висновку, що вказаний доказ здобуто з дотриманням вимог КПК України.
Що стосується слідчого експерименту від 11.07.2018 року за участю ОСОБА_5 , то вказаний доказ на доведення вини за цим обвинуваченням суд також не враховує, оскільки його здійснено за відсутності захисника, від якого ОСОБА_5 в присутності останнього не відмовлявся (ст. 54 КПК України).
Зазначене є порушенням права особи на захист та права не свідчити проти себе, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим згідно вимог ст.ст. 18, 20, п.п. 3, 4 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України.

Враховуючи докази досліджені в суді та взяті до уваги на підтвердження винуватості обвинуваченого, оцінюючи їх в сукупності та поєднанні, суд зазначає наступне.
Так, з огляду на встановлені обставини події, послідовність їх розвитку та динаміку, суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 та розшукувана особа мали спільний умисел на задоволення з потерпілою статевої пристрасті неприроднім способом, діяли цілком узгоджено та цілеспрямовано на досягнення мети, з яких ОСОБА_5 , застосовуючи сексуальне насильство, задовольнив свою статеву пристрасть, тоді як розшукувана особа спільно з ОСОБА_5 застосував фізичне насильство на досягнення спільної мети, і такі його дії складають частину об`єктивної сторони ч. 2 ст. 153 КК України в редакції 2001 року.

Суд вважає, що всі дії ОСОБА_5 та розшукуваної особи під час насильницького задоволення статевої пристрасті неприроднім способом та пограбування потерпілої охоплювалися умислом один одного, які діяли спільно й без будь-якого зволікання. Про це свідчить синхронний характер їхніх дій спрямований на досягнення спільної мети, повна взаємна узгодженість та одночасне, спільне вчинення дій по застосуванню насильства до потерпілої, подолання її опору.

Поєднання всіх встановлених судом обставин дає підстави для висновку про доведення в суді обвинувачення в інкримінованому ОСОБА_5 обсязі.
Покликання обвинуваченого на те, що потерпіла своєю розкутою поведінкою і самим фактом погодження йти з ними двома в ліс, провокувала на вступ у статеві відносини, суд відкидає, оскільки ці обставини за жодних умов не виправдовують насильницьке задоволення статевої пристрасті з особою всупереч її волі й про відсутність складу злочину свідчити не можуть.
В цьому зв`язку суд враховує і те, що обвинувачений спільно з розшукуваною особою свідомо, обманом, під приводом туристичного відвідування Чорнобильської зони, викликали в потерпілої (яка захоплюється мандрівками й подорожує з фотоапаратом) довірливе бажання піти з ними в таку подорож, а насправді домоглися можливості безперешкодно завести її далеко в ліс, де в обстановці гарантованої відсутності сторонніх осіб, поглумилися над її статевою недоторканістю.
При цьому потерпіла будь-якої протиправної поведінки, яка б сприяла вчиненню злочину проти неї, в розумінні вимог закону не вчинила. Більш того до події вказаного злочину потерпіла статевим життям не жила.
Доводи обвинуваченого про те, що він в безпосередній контакт з потерпілою не вступав, суд відкидає як неспроможні, які спростовано в суді показаннями самої потерпілої, так і висновками експертиз щодо виявлення на її трусах спермальної рідини ОСОБА_5 .
При цьому злочин передбачений ст. 153 КК України (в редакції закону 2001 року) вважається закінченим з моменту початку вчинення дій сексуального характеру, проходження в тіло іншої людини хоча б частини статевого органу, пальця чи будь-якого іншого предмету, а не здійснення повного акту в фізіологічному розумінні.
Крім того, користуючись тією ж обстановкою, неможливістю потерпілої чинити ним супротив, після насильницького задоволення з нею статевої пристрасті, коли її опір було зламано, діючи спільно та узгоджено, відкрито й безперешкодно ОСОБА_5 спільно з розшукуваною особою умисно пограбували останню, тобто незаконно відкрито заволоділи її майном фотоапаратом з сумкою і телефоном. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
При цьому корисливий мотив таких дій, наряду з бажанням приховати сліди злочину й убезпечити себе від подальшого викриття у його вчиненні, підтверджується даними про наміри ОСОБА_18 здати викрадений фотоапарат до ломбарду.
Та обставина, що ОСОБА_5 в суді заявив про застосоване до нього на досудовому слідстві фізичне і психічне насильство, на висновки суду не впливає і їх не спростовує.
Будь-які твердження обвинуваченого в цьому кримінальному провадженні в тому числі й на досудовому слідстві на доведення його вини, з огляду на принцип свободи від самовикриття, суд не використовує.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_5 у задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом із застосуванням фізичного насильства групою осіб та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується сукупністю досліджених у суді доказів, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 2 ст. 153 КК України (в редакції закону від 2001 року) та за ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому суд звертає увагу на те, що на момент вчинення злочину діяла редакція ч. 2 ст. 153 КК України від 2001 року, санкція якої передбачає покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

Водночас 11.01.2019 року набрав чинності Закон № 2227-VІІІ від 06.12.2017 року, яким посилено кримінальну відповідальність за злочини в сфері статевої свободи та статевої недоторканості особи, яким передбачено відповідальність за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене групою осіб (чинна редакція ч. 3 ст. 152 КК України), за яким передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі.
Оскільки цей закон посилює відповідальність та погіршує становище ОСОБА_5 , то він згідно вимог ст. 5 КК України зворотної дії в часі не має і застосуванню в цій справі не підлягає.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд звертає увагу на конкретні обставини справи, ступінь вчиненого ним тяжкого злочину та роль у його вчиненні. Враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має задовільну характеристику, власної сім`ї та утриманців не має, не працює, коли дані про його суспільно корисну діяльність у справі відсутні.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, судом не виявлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно вимог ст. 67 КК України слід визнати рецидив злочинів.
Беручи до уваги викладене, а також позицію потерпілої, яка висловилася про призначення обвинуваченому суворого покарання, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих злочинів, яке має стати достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

При цьому злочини за цим обвинуваченням ОСОБА_5 вчинив, не відбувши покарання за попереднім вироком, під час умовно-дострокового звільнення, що є підставою для призначення йому покарання за сукупністю вироків згідно вимог ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, то в зв`язку з постановленням обвинувального вироку й засудженням його до позбавлення волі, останньому слід залишити запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України і ч. 2 ст. 153 КК України (в редакції закону від 2001 року) і за цим законом призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 153 КК України (в редакції закону від 2001 року) 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_5 визначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 21.04.2015 року і остаточно ОСОБА_5 визначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 липня 2018 року.

Речові докази по справі:

-фотоапарат «Nikon» моделі D5100 з об`єктивом марки «Nikon» DXSWMEDAspherial та сумку для фотоапарата «ManfrottoBellaIIIShoulderBag» - залишити у володінні у ОСОБА_6 ;

-автомобіль «ВАЗ-2101» державний номерний знак НОМЕР_4 , а також свідоцтво серія НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ-2101», 1977 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 - залишити у володінні ОСОБА_17 ;

-продукти харчування, серветки, чек за 08.07.2018 року,зразок букального епітелію та змив із обличчя ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_6 , зразок букального епітелію ОСОБА_5 , ремінь-мотузок зеленого кольору, залишки піску, листя та хвої, волосся світлого кольору, туалетний папір знищити.

-оптичний диск з відеозаписом ходу огляду речей добровільно наданих ОСОБА_17 від 10.07.2018; оптичний диск DVD-R 4,7 Gb № PSP6B-2UF272018482; оптичний диск DVD-R 4,7 Gb № PSP6B-2UF272018342; оптичний диск з відеозаписами «ch13_4059.mp4», «ch01_4000.mp4», «ch02_4000.mp4»; флеш-накопичувач № 2Е1744DІ; оптичний диск до протоколу слідчого експерименту з потерпілою; оптичний диск з відеозаписом пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання потерпілій; оптичний диск з записом допиту потерпілої в судовому засіданні; два оптичних диски, що є додатками до протоколів тимчасових доступів до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»; оптичний диск, що є додатком до протоколу тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні ПрАТ «Лайфселл»; оптичний диск, що є додатком до протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

За проведення всіх судових експертиз по справі стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 51 286 (п`ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят шість) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя