Номер провадження: 11-кп/813/363/20
Номер справи місцевого суду: 511/290/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 06.03.2018 укримінальному провадженні №0001358, внесеному до ЄРДР 03.11.2016, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Роздільна Одеської області, українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, заміжню, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 28.05.2008 Роздільнянським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано невідбуте за вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.04.2006 покарання у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, всього до відбуття призначено 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі, звільнилась 01.07.2011 умовно-достроково на 10 (десять) місяців 7 (сім) днів;
- 19.05.2017 Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, та їй призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, обвинуваченій ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Любашівського районного суду від 19 травня 2017 року, засудженій ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 8 (восьми) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 09.11.2016.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з 09 листопада 2016 року до 19 вересня 2017 року тобто до набрання вироком Любашівського районного суду законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 17138 грн. 37 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,-
встановив:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнана винуватою в тому, що 02.11.2016 ОСОБА_7 для з`ясування стосунків з ОСОБА_11 прибула до її будинку АДРЕСА_2 . Помітивши останню у дворі, вона зрозуміла, що розмови не буде та вирішивши помститись ОСОБА_11 за її звинувачення у крадіжці, через незачинену хвіртку увійшла на територію подвір`я, а потім до прихожої, взявши з собою металеву монтіровку, яка знаходилась біля будинку. Сховавшись за тумбочкою та дочекавшись поки ОСОБА_11 увійде в прихожу, з метою спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, нанесла останній 3-4 удари монтіровкою по голові, заподіявши їй тілесні ушкодження у виді: відкритої черепно-мозкової травми, яка представлена трьома забитими ранами волосистої частини голови справа; перелому склепіння черепа (вдавлений осколковий перелом лобної кістки праворуч, лінійний перелом лобної кістки справа і правої скроневої кісток); крововиливи над твердою (епідуральна гематома) і під м`яку оболонку головного мозку; забиття головного мозку (вогнища контузії в правій лобній і лівій скроневій частках мозку) від яких ОСОБА_11 втратила свідомість. Вийшовши на подвір`я, під час паління сигарки у неї виник умисел на скоєння крадіжки майна ОСОБА_11 , в зв`язку з чим вона повернулась до веранди, де знайшовши на місці вчинення злочину шарф, зв`язала руки ОСОБА_11 за спиною і скориставшись безпритомним станом потерпілої, таємно викрала особисті речі останньої, а саме: мобільним телефоном «Нокіа-Х2» вартістю 300 грн., гроші у сумі 30000 білоруських рублів (40 грн. 29 коп.) та 3000 російських рублів (1214 грн. 43 коп.), 20 євро (564 грн. 14 коп.) та 1000 грн., а всього спричинила матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 3118 грн. 18 коп.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржений вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити їй покарання, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зазначає, що вирок районного суду є незаконним та необґрунтованим, так як, змінюючи кваліфікацію дій обвинуваченої з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, районний суд прийняв до уваги лише показання обвинуваченої ОСОБА_7 , надані нею з метою уникнення суворішого покарання, та районний суд не обґрунтував своє рішення, не зазначивши докази, якими його висновки підтверджуються. Також, призначаючи покарання обвинуваченій, районний суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 вже була засуджена за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Крім цього, районний суд, в порушення вимог ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, не приєднав додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке призначене ОСОБА_7 за вироком Любашівського районного суду Одеської області від 19.05.2017.

Обвинувачена ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком районного суду, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить, оскаржений вирок скасувати, направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Вказує, що районний суд ухвалюючи вирок не прийняв до уваги той факт, що вона проживала в будинку потерпілої за договором оренди житла, тобто злочин було вчинено на території домоволодіння, в якому вона проживала. Також, зазначає, що районним судом не встановлені та не дослідженні всі обставини справи. Крім цього, вказує, що при призначенні покарання, судом не враховано стан її здоров`я, а саме наявність тяжких хронічних захворювань (ВІЛ-інфекція, гепатит «С»).

Позиції учасників судового провадження.
До початку судового розгляду кримінального провадження за апеляційними скаргами, обвинувачена ОСОБА_7 заявила клопотання про відмову від адвоката ОСОБА_8 та призначення їй захисника з числа адвокатів, які надають безоплатну правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченої, яка підтримала своє клопотання, думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав клопотання обвинуваченої, думку прокурора та представника потерпілої, які не заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченої; дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 54 КПК України, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його замінна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
Частиною 2 статті 49 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя та суд постановляє ухвалу, якою доручає відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені у постанові (ухвалі) час і місце для участі у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, а також право обвинуваченої на вільний вибір захисника, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність прийняття відмови обвинуваченої ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 та надання доручення Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області призначити обвинуваченій ОСОБА_7 захисника з числа адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 49, 404, 405, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Прийняти відмову обвинуваченої ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 .

Доручити Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області призначити ОСОБА_7 захисника з числа адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Зобов`язати захисника, призначеного Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області обвинуваченій ОСОБА_7 , ознайомитись з матеріалами кримінального провадження до початку судового засідання.
Копію ухвали направити для виконання до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Одеській області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4