Справа № 738/2195/19
№ провадження 1-в/738/16/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

представників установи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія №91» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням, в якому посилається на те, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року засуджений за ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на 3 роки. Зараховано у строк відбування покарання час перебування під вартою з 23.06.2005 року по 30.06.2005 року.

По ухвалі Апеляційного суду Житомирської області від 30.11.2010 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року змінений. Вважати засудженим за ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на 3 роки. В решті залишений без змін.

По ухвалі Менського районного суду Чернігівської області від 12.07.2017 року зараховано в строк покарання у виді позбавлення волі час попереднього ув`язнення з 23.06.2005 року по 30.06.2005 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В даний час відбуває покарання у Менській виправній колонії № 91, відбув необхідну частину строку призначеного судом покарання. ОСОБА_4 просить вирішити питання про застосування стосовно нього ст. 82 КК України.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання, просить його задовольнити.

Представник установи виконання покарань в судовому засіданні посилався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку про задоволення клопотання засудженого.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без участі представника спостережної комісії.

Заслухавши пояснення представника установи, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 та ч. 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на 3 роки.

Строк відбуття покарання рахується з 11.07.2016 року.

За час вiдбування покарання засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе наступним чином: відбув 1/2 частину строку призначеного покарання, вину свою визнав. В Менській ВК-91 відбував міру покарання з 28.07.2016 року по 28.03.2017 року. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе позитивно: дотримувався норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, за сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз заохочувався. На оперативно-профілактичних обліках засуджений не перебував.

В період з 28.03.2017 року по 21.06.2017 року засуджений ОСОБА_4 перебував на лікуванні в Бучанській виправній колонії (№85). За час відбування покарання в установі характеризувався посередньо.

Для подальшого відбування покарання засуджений 21.06.2017 року прибув до Менської ВК-91, де знаходиться по теперішній час. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе наступним чином: дотримується норм, що визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Згідно наказу №46 від 12.08.2016 року був працевлаштований робітником швейної дільниці установи, старшим цеху №2. До виконання покладених на нього обов`язків старшого цеху відносився добросовісно, виконував їх у повному обсязі. На підставі наказу №47/ЗС-18 від 30.10.2018 року був звільнений із займаної посади у зв`язку зі змінами до КВК України. На підставі договору цивільно-правового характеру №46 від 01.11.2018 року працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи. 16.05.2019 року переведений до ДСР, в порядку ст.ст. 100, 101 КВК України, де засуджений характеризується позитивно. Активно приймав участь в проведенні ремонтних робіт у гуртожитку відділення. До роботи відносився сумлінно та старанно. Заходи виховного, пізнавального характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них позитивно, тому суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення i перевиховання та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким а саме на обмеження волі.

Згідно ч. 2 ст. 82 КК України у разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002 року зазначено, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

З аналізу санкції ч. 3 ст. 365 та ч. 2 ст. 366 КК України, яка потягла за собою призначення додаткового покарання засудженому, вбачається, що додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років призначене як обов`язкове, а не факультативне додаткове покарання, тобто призначення додаткового покарання вирішене у самому законі (санкції), який покладає на суд обов`язок його призначити.
Також встановлено, що ОСОБА_4 засуджено за службовий злочин, який не втратив свою суспільну небезпечність, і на даний час засуджений ще не розпочинав відбувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання необхідно відмовити.
Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого про направлення його для подальшого відбування покарання саме до Бердичівського виправного центру № 108, так як дане питання виходить за межі ст.ст. 537, 539 КПК України.
На пiдставi викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Богунського районного суду міста Житомира від 24 червня 2010 року, що був змінений ухвалою Апеляційного суду Житомирської області 30 листопада 2010 року замінити основний вид покарання з позбавлення волі на обмеження волі на не відбутий строк покарання, який станом на 15 січня 2020 року становить 3 (три) роки 05 (п`ять) місяців 10 (десять) днів.

В решті клопотання відмовити.

Зарахувати в строк відбування покарання час слідування під вартою з дня набрання ухвалою законної сили до дня прибуття і постановлення на облік у виправному центрі, відповідно до вимог статті 72 КК України, статті 58 КВК України з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1