УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/4344/20

Провадження № 1-кс/638/995/20

31.03.2020 року м. Харків
Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001227 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,
встановив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001227 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Виходячи із змісту клопотання встановлено, що у провадженні Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0001227 від 25.03.2020 року,, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 290 КК України.
СВ Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, згідно чинного законодавства, за даним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001227.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. 24.03.2020 року в ході відпрацювання оперативної інформації що можливого пересування по території м. Харкова розшукуваного Ізотова Вадима Борисовича, 1969 р.н. стало відомо, що останній може пересуватися на автомобілях Лексус GX470 чорного кольору держ. номер НОМЕР_1 і Ленд Ровер Рендж Ровер чорного кольору держ. номер НОМЕР_2 . Близько 13 год. 50 хв. на мосту через кільцеву дорогу з боку м. Дергачів в бік вул. Клочковскої в м. Харкові він разом з о/у УСР ОСОБА_6 помітили автомобіль Лексус GX470 чорного кольору держ. номер НОМЕР_1 . З метою ідентифікації водія, ОСОБА_5 з ОСОБА_7 на автомобілі, Тойота Камрі держ. номер НОМЕР_3 , порівнялися з зазначеним вище автомобілем Лексус, водій якого в цей момент відкрив водійське переднє скло, в результаті чого вони ідентифікували водія саме як ОСОБА_8 , 1969 р.н., після чого попрямували слідом за його автомобілем. Під час руху ОСОБА_8 здійснював небезпечні маневри, помітивши які в районі будинку № 13 по вул. Ахсарова, в м. Харкові за ним почали переслідування з використанням проблискових маячків і спецсигналів співробітники Управління патрульної поліції в X / о на службовому автомобілі Міцубісі Аутлендер. ОСОБА_8 повернув праворуч в сторону вул. Білогірської в м.Харкові, після чого згорнув на територію гаражного кооперативу «Ювілейний-2» по вул. Білогірської, 92-В в м Харкові. Продовжуючи переслідування автомобіля, в якому перебував ОСОБА_8 , на територію кооперативу на службовому автомобілі Міцубісі Аутлендер в`їхали співробітники УПП і ОСОБА_5 з ОСОБА_7 на автомобілі Тойота Камрі держ. номер НОМЕР_3 . Узгодивши при цьому в телефонному режимі з о/у УСР Дзюбою та о/у УСР Яковлєвим перекриття виїзду з гаражного кооперативу автомобілем під керуванням Яковлева, а саме Міцубісі Панцер сірого кольору держ. номер НОМЕР_4 . Спустившись за ОСОБА_8 на нижній ярус кооперативу, співробітники УПП блокували своїм службовим автомобілем автомобіль під керуванням ОСОБА_8 , який здійснюючи маневр розвороту, задня частина автомобіля під керуванням ОСОБА_8 перебувала до паркану кооперативу, а передня частина спрямована до автомобіля співробітників УПП. Співробітники УПП у форменому одязі вийшли зі свого службового автомобіля і попрямували до автомобіля, в якому перебував ОСОБА_8 , з вимогами, щоб він вийшов з машини. ОСОБА_7 в цей момент припаркувався ззаду службового автомобіля співробітників УПП. ОСОБА_5 вийшов з автомобіля і демонструючи свій жетон співробітника поліції приєднався до дій співробітників УПП. У цей момент ОСОБА_8 навмисне почав рух своїм автомобілем в бік співробітників УПП. Після цього ОСОБА_8 , розігнавшись, ще скоїв наїзд на автомобіль Тойота Камрі в якому знаходився ОСОБА_7 , при цьому, пошкодивши всю праву сторону автомобіля, а також що знаходиться праворуч від автомобіля Тойота Кемрі автомобіль Додж Рам білого кольору. Розставивши таким чином ці два автомобіля, ОСОБА_8 поїхав з місця події в сторону виїзду з гаражного кооперативу де пошкодив ще декілька автомобілів, в тому числі і ОСОБА_9 . Міцубісі Лансер сірого кольору.

Продовжуючи переслідування в районі будинку № 26 по пр-ту Людвіга Свободи в Харкові, працівниками поліції було виявлено покинутий автомобіль Лексус GX470 чорного кольору держ. номер НОМЕР_1 із заблокованими дверима і зі слів громадян стало відомо, що водій автомобіля пішки через арку побіг в сторону вул. Ахсарова в Харкові..

В ході здійснення подальших заходів по встановленню місцезнаходження ОСОБА_8 спільно з співробітниками УВП близько 16 годин 00 хвилин так само на мосту через окружну дорого з боку м Дергачів в сторону вул. Клочківській у Харкові був помічений автомобіль Ленд Ровер Рендж Ровер чорного кольору держ. номер НОМЕР_2 , який співробітниками УПП був зупинений по вул. Клочківській, 339 у м. Харкові. За кермом автомобіля знаходився громадянин який представився як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , який вийшов з автомобіля і самостійно відкрив передні двері і багажник для поверхневого огляду працівниками поліції. В результаті поверхневого огляду без проникнення всередину автомобіля, візуально були виявлені на задньому сидінні предмет схожий на пістолет і поруч з ним магазин з патронами, а в багажнику два комплекти автомобільних номерних знаків НОМЕР_5 і НОМЕР_6 . На місце була викликана СОГ Шевченківського ВП, після чого громадянин який представився як ОСОБА_10 , 1978 р.н. закрив двері та капот автомобілю та не надав згоди на проведення його огляду. Було проведено поверхневий огляд та вищевказаний автомобіль на евакуаторі було вилучено.

Під час перевірки документів на автомобіль марки Ленд Ровер Рендж Ровер чорного кольору держ. номер НОМЕР_2 , особа яка представилась як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не зміг надати для підтвердження права власності чи права користування вищевказаного автомобілю, та також пояснити походження вказаного автомобілю, що свідчить про те, що вказаний автомобіль може бути здобутий злочином шляхом або же бути причетним до вчинення якого-небудь злочину.

Прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, а також суть клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Відповідно до вимог статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Разом з тим, клопотання про накладення арешту на майно не містить належного обґрунтування підстав визнання вилученого майна доказом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 290 КК України. Крім того, клопотання не містить обґрунтування ризиків, передбачених абзацом другим частини 1 ст. 170 КПК України.
Також суд звертає увагу, що незрозуміло яким чином поліцейськими було встановлено, що машина марки «RANGE ROVER» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 містить наявні ознаки зміни вузлів та агрегатів.
До клопотання слідчий додав довідку від 24.03.2020 року, з якої вбачається, що власником є ОСОБА_11 .
Відомостей про те, що власник майна був повідомлений про здійснення досудового розслідування до клопотання не надано. Допит ОСОБА_11 в матеріалах клопотання відсутній.
Єдиними доказами на які посилається слідчий є рапорт старшого оперуповноваженого Управління стратегічних розслідувань в Харківській області та допит його як свідка. Долучений до матеріалів клопотання акт огляду транспортного засобу, який знаходиться на тимчасовому відповідальному зберіганні є нечитаємим.
Відомостей про те, що автомобіль марки «RANGE ROVER» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 оголошувався у розшук не надано, заяви від власника автомобіля ОСОБА_11 про викрадення авто відсутні.
Таким чином, вимоги клопотання про арешт майна на даному етапі досудового розслідування, не виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про наявність необхідності в накладенні арешту на вказане майно.
Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
У відповідності до вимог п.2 ч. 3 ст.132 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.
Стаття 173 ч. 1 КПК України зазначає, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього кодексу.
Отже, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а тому клопотання є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з вищенаведених підстав.
На підставі зазначеного вище та керуючись ст. 107, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001227 від 25.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: