Справа №577/5069/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/346/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/5069/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 20.12.2018 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вирок суду скасувати в частині призначенні покарання, призначивши покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено у виді тримання під вартою та строк відбування покарання визначено рахувати з 13.11.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 314,02 грн витрат за проведення товарознавчої експертизи.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на пом`якшуючі обставини, а саме : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, позитивну характеристику з місця проживання, характеристику із СІЗО, просить застосувати ст.ст. 66,69 КК України та визначити покарання у виді обмеження волі або застосувати вимоги ст. 75 КК України.

Прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому він погоджується з вироком суду та заперечує проти доводів апелянта.

Згідно з вироком, 15 червня 2019 року близько 14.30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні залу «Царства Свідки Ієгови» в м.Конотоп по вул.Є.Коновальця, 61, скориставшись відсутністю власника, таємно викрав з сумки під вішалкою належний потерпілій ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 4A» вартістю 1416 грн.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги та вважала вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції, з`ясувавши правильне розуміння ОСОБА_6 та іншими учасниками кримінального провадження змісту фактичних обставин справи за відсутністю сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, в тому числі і обвинуваченого, який повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, роз`яснив всім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при вирішенні цього питання колегією суддів не встановлено. Будь-яких заперечень щодо правильності встановлення такого порядку розгляду справи судом першої інстанції не надано і у суді апеляційної інстанції, а тому доведеність винуватості обвинуваченого та юридична оцінка його злочинних дій відповідно до положень ст. 404 КПК України не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до пункту 1, пункту 4 частини 1 статті 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 24 жовтня 2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Як убачається із мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який на момент вчинення інкримінованого йому діяння виявляв ознаки змішаного розладу особистості та не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та молодий вік, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, призначив ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції недостатньо врахував дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується задовільно.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися заява потерпілої про те, що збитки їй відшкодовані обвинуваченим і з цивільним позовом звертатись не буде (а.п. 15).

Наявність наведених обставин у їх сукупності дають підстави для висновку про можливість пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, колегія суддів апеляційного суду враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який неодружений, відповідно до наявної у матеріалах кримінального провадження характеристики, обвинувачений за час його проживання за місцем реєстрації на території Славгородської селищної ради характеризується із задовільної сторони (а.п. 38).

Колегія суддів враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття обвинуваченого, яке полягає у тому, що й під час апеляційного розгляду він виявив жаль з приводу вчиненого діяння, та надав критичну оцінку вчиненому ним злочину, повне визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Ураховуючи викладене, виходячи з принципу співмірності та індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_6 та призначити основне покарання в межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у виді 6 місяців арешту.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, а відтак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, вчинив новий злочин, тому відсутні підстави для застосування щодо нього положень ст. 75 КК України, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню частково, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 листопада 2019 року змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4