ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1367/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/55/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

з участю підозрюваного ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 задоволено частково відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, -

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 22 березня 2020 року 00 год. 00 хв.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 420400 (Чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000235 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року).

У випадку внесення застави, визначено покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватися від спілкування із свідками, експертами та іншими підозрюваними у провадженні.

Як слідує з оскаржуваної ухвали, старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження 0000235 від 11 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 309, ч.2 ст.345 КК України, звернувся із клопотанням, яке погоджено з заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року№ 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно придбав кристалічну речовину з синім відтінком, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року№ 770 (із наступними змінами та доповненнями), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку надалі незаконно перевіз та передав ОСОБА_7 для зберігання з метою збуту по місцю його проживання, а саме у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_10 , 02 липня 2019 року, близько 22.45 год., з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, перебуваючи неподалік ТРЦ «Площа ринок», що по вул. Тарнавського, 34 в м. Тернопіль, маючи в наявності незаконно придбану з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0229 грама, незаконно збув її ОСОБА_11 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 100 (сто) гривень 00 (нуль) копійок.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, ОСОБА_7 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст. 307 КК України, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 62/95 ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188, постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, незаконно придбав речовину, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та яка, згідно Списку № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із наступними змінами та доповненнями) відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку зберігав без мети збуту за місцем свого проживання у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

23 січня 2020 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено та яку ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, незаконно зберігав без мети збуту по місцю свого проживання.

24 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби у період з 21.00 по 06.00 год., а у разі неможливості зміни запобіжного заходу визначити підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави в сумі 30000 грн..

Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було надано жодних реальних доказів, що б підтверджували наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, що всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, слідчим суддею враховано не було.

Зазначає, що повідомлена підозра є необґрунтованою, у підозрюваного не має наміру переховуватися від суду та слідства, впливати на свідків чи вчинити інше правопорушення, а розмір застави є завідомо непомірним.

Вважає, що підстави для обрання запобіжного заходу відсутні, оскільки із сторони працівників поліції допущено провокацію злочину.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби або змінити розмір застави, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02.07.2019 року та протоколу аудіо-відеоконтролю особи, складеного 03.09.2019 року, ОСОБА_7 02.07.2019 року збув ОСОБА_11 (анкетні дані якого змінено) кристалоподібну речовину із відтінком голубого кольору, яка містилася у поліетиленовому пакеті із застібкою, за кошти у сумі 100 грн..

Згідно висновку експерта №2.1-385/19 від 23.10.2019 року у наданій експерту на дослідження речовині, яку ОСОБА_11 (анкетні дані якої змінено) 02.07.2019 року придбав у ОСОБА_7 , знаходилася кристалічна речовина з синім відтінком, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) в перерахунку на діючу речовину становить 0,0229 грама.

Також, відповідно до протоколу обшуку від 23.01.2020 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 грудня 2019 року, за місцем проживання ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено, окрім іншого, речовина зеленого кольору .

Згідно висновку експерта №2/1-84/20 від 24 січня 2020 року, маса наданої на експерте дослідження речовини блакитно-зеленого кольору, яка була вилучена під час проведення вищевказаного обшуку становить 0,8699 грама. Надана на експерте дослідження волога речовина у вигляді грудок та порошкоподібної речовини блакитно-зеленого кольору містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Отже, матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, санкція першого з яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на до десяти років з конфіскацією майна, що в силу вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даних кримінальних правопорушень, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати злочинну діяльність або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків, інших підозрюваних та експертів у кримінальному провадженні, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що у вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюються ще й інші особи, а отже існує ризик їх вільного спілкування з підозрюваним, що перешкоджатиме кримінальному провадженню, а також існує ризик незаконного впливу на свідків з боку підозрюваного.

Як зазначив в судовому засіданні прокурор, не зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні відносно деяких свідків застосовані заходи безпеки у вигляді зміни їх анкетних даних, підозрюваний, знаючи безпосередньо особу, який збув особливо небезпечну психотропну речовину та, та не перебуваючи під вартою, зможе встановити дійсні дані про особу свідків та чинити на них тиск. Також зазначив, що розслідування у даному кримінальному провадженні, на даний момент, здійснюється щодо ще десяти осіб, у тому числі й рідного брата підозрюваного. В ході розслідування вживаються заходи по встановленню усіх речових доказів у справі та причетних до вчинення злочину інших осіб.

З доводів клопотання слідчого та встановлених в судовому засіданні обставин вбачається, що у кримінальному провадженні щодо інкримінованих ОСОБА_7 тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості органом досудового розслідування проведено на даний час лише першочергові слідчі дії, ще необхідно встановити місця знаходження усіх речових доказів та інші обставини, які мають істотне значення для даного кримінального провадження. Підозрюваний, володіючи інформацією про вказані обставини та перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-який з доказів, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та перешкоджатиме виконанню завдань кримінального провадження.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Разом з тим, твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Також, що стосується інших доводів апеляційної скарги щодо пред`явленої підозри ОСОБА_7 , то такі належить досліджувати та давати їм оцінку під час розгляду даного кримінального провадження під час розгляду його по суті.

Крім того, з матеріалів провадження слідує, що слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив розмір застави, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В обґрунтування необхідності визначення застави у розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні вказували на те, що в ході досудового розслідування під час документування злочинної діяльності групи осіб, проведено значну кількість слідчих, в тому числі НСРД, в результаті яких встановлено, що учасники групи в результаті злочинної діяльності отримували значний фінансовий дохід. Відповідно до інформації оперативних підрозділів правоохоронних органів області, вказана група осіб протягом двох тижнів здійснила реалізацію не менше одного кілограма особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Також, згідно вказаної інформації, вартість 1 грама вказаної особливо небезпечної психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яку реалізовувала група осіб за попередньою змовою, становить 1300 грн..

В рамках даного кримінального провадження ОСОБА_12 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті, за попередньою змовою групою осіб 02.07.2019 року, а також у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), яка була вилучена у нього 23.01.2020 року під час обшуку за місцем його проживання.

Враховуючи відомості щодо зазначених обставин, які встановлені в ході судового розгляду, колегія суддів вважає, що в даному випадку розмір застави в межах, встановлених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатний забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а отже слідчий суддя вірно визначив її у розмірі, який перевищує встановлену максимальну межу розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги наведене і те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який полягає у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також у вчинені злочину середньої тяжкості, який полягає у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307 КК, враховуючи при цьому об`єктивні обставини кримінального правопорушення і встановлені в судовому засіданні дані про особу підозрюваного та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для визначення застави у визначеному судом розмірі.

Щодо посилання сторони захисту на невідповідність застосованого обмеження права ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканість практиці Європейського суду з прав людини, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до практики вказаного Суду, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

Також, при оцінці висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.3 ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони відповідають позиції вказаного суду, який у тому ж рішенні (п.39) визнав, що при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім.

Як вбачається з матеріалів провадження, на етапі вирішення питання щодо взяття підозрюваного під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність пред`явлених йому звинувачень та відповідні ризики.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2020 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді