Дата документу 17.12.2019
Справа № 334/7630/19
Провадження № 1-кп/334/850/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

12.10.2004 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном З роки;

26.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.118 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки;

27.11.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.З ст.296 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

22.12.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. І ст.186 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,-

який обвинувачується за ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 близько 22 години 20 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходився в салоні маршрутного таксі №84, рухаючись по проспекту Соборному в місті Запоріжжя в напрямку Бородинського району, де очікував можливість скоєння злочину.

В цей час ОСОБА_6 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка також знаходилась в салоні вказаного маршрутного таксі. Помітивши на шиї та правій руці ОСОБА_7 золоті вироби у ОСОБА_6 виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, та він підібрав її як об`єкт для скоєння злочину.

Далі, ОСОБА_6 побачивши, що ОСОБА_7 підійшла до водія маршрутного таксі №84, яке рухалось по вулиці Професора Толока в місті Запоріжжя, та попросила здійснити зупинку на ЗГТ «На вимогу», що розташована на перехресті вулиць Професора Толока та вул.. Товариської в місті Запоріжжя, підвівся, та вслід за нею покинув салон вказаного транспортного засобу.

Близько 22 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з заду підійшов до ОСОБА_8 та застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в триманні за плече та обличчя, чим спричинив потерпілій фізичний біль. ОСОБА_7 почала кричати та вимагати припинення з боку ОСОБА_6 протиправних дій відносно неї, на що останній висунув ОСОБА_7 погрозу продовжити застосовувати насильство відносно неї, якщо вона не перестане кричати, та, розуміючи, що воля та можливий опір потерпілої повністю подавлені, шляхом ривку відкрито викрав з шиї потерпілої золотий ланцюжок з хрестиком 585 проби, загальною вагою 25 гр., вартістю 25 000 гри., та золотий браслет 585 проби, вагою 5 гр., вартістю 5 000 гри.,'який, знаходився на правій руці потерпілої, після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 30 000 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, яке кваліфікується як: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з погрозою та застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В ході досудового слідства також встановлено, що ОСОБА_6 , згідно ухвали Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.09.2019 року знаходиться я на примусовому лікуванні у КУ «ОКПЛ» ЗОР з хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми.

09.10.2019 ОСОБА_6 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Відповідно до висновку проведеної амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 445 від 09.10.2019 року, на теперішній час ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного перебігу, обтяжена вживанням ПАР. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 , відповідно до свого психічного стану потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

За станом здоров`я участь ОСОБА_6 під час судового провадження неможлива у зв`язку з тим, що останній не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Факт скоєння ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння 23.08.2019 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: заявою потерпілої від 23.08.2019 про прийняття заходів щодо невстановленої особи, яка відкрито заволоділа її золотими виробами; протоколом огляду місця події від 23.08.2019 , в ході якого потерпіла вказала на місцевість, де в неї 23.08.2019 невстановлена особа відкрито викрала золотий ланцюжок з хрестиком та золотий браслет; протоколом пред`явлення потерпілій особи для впізнання, яка впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка здійснила у неї відкрите викрадання золотих виробів;

Таким чином суд вважає, що своїми діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

В судовому засіданні прокурор та захисник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Вислухавши сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, які є належними і допустимими, суд вважає, що ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення в стані неосудності, а тому на підставі ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності і до нього, як до особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння в стані неосудності, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно з п. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

За наведених підстав, суд приймає до уваги викладене у висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 445 від 09.10.20919 року, вважаючи його обґрунтованим і переконливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільне небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, суд приходить висновку, що відносно ОСОБА_6 , необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом.

Цивільний позов по справі не заявлений, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, ст.ст.512, 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого примусові заходи медичного характеру у вигляді його госпіталізації до психіатричної установи із звичайним наглядом, а саме до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул..Оріхівське шосе, 10-а), в якій він перебуває на стаціонарному лікуванні в даний час.

Копію ухвали направити до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради (м. Запоріжжя, вул..Оріхівське шосе, 10-а), для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1