ЄУН № 336/1795/20
пр. № 1-кс/336/259/2020
УХВАЛА
Іменем України
07 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000923 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає зі слів за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000923 від 05.04.2020 року за ст. 289 ч. 1 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 04.04.2020 року приблизно о 23.15 годині, перебуваючи біля будинку № 54а по вул. Чарівній у м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, відкрив водійські двері автомобілю Honda Logo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого сів на водійське сидіння автомобілю, натиснув педаль зчеплення та перевів коробку передач в нейтральне положення, завдяки чому автомобіль рушив з місця, тим самим незаконно заволодів належним ОСОБА_7 автомобілем Honda Logo, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водночас після того, як автомобіль проїхав приблизно 30 метрів кермо було заблоковано та автомобіль зупинився.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом за ст. 289 ч. 1 КК України.

05.04.2020 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з забороною покидати межі житла з 21.00 до 06.00 години.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу та свідків, намагатись знищити або спотворити речові докази.

Прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник вказував, що відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання та офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, свідчить про відсутність підстав для обрання йому такого запобіжного заходу. Посилаючись на недоведеність ризиків, на які сторона обвинувачення посилалась в обґрунтування клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що умислу на заволодіння транспортним засобом він не мав. Проти обрання йому домашнього арешту заперечував, вказавши, що постійно мешкає у найманій квартирі, однак, договору оренду не укладено, він єдиний офіційно працевлаштований та утримує дружину та малолітню дитину, адже дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд погоджується з доводами слідчого та прокурора, що наразі є обґрунтована підозра у скоєнні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, адже з показань потерпілої та свідків вбачається, що автомобіль потерпілої за невстановлених обставин перемістився з місця, де його залишила потерпіла, на певну відстань, при цьому в цей момент в салоні автомобілю перебував ОСОБА_6 , на якого потерпіла та свідки вказали під час впізнання особи.

Водночас, суд погоджується з доводами сторони захисту про недоведеність наявності жодного з ризиків, на які посилались слідчий та прокурор.

Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Запоріжжя, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів офіційно працевлаштований на АО «Мотор Січ».

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, суд вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування чи суду є мінімальним.

Враховуючи, що з досліджених судом матеріалів вбачається, що автомобіль був зупинений самою потерпілою та свідками неподалік від місця подій, після чого був оглянутий та в подальшому визнаний речовим доказом, тож ризик знищити або спотворити цей доказ невеликий та в даному випадку не має логічного сенсу.

При цьому суд нагадує, що обов?язок збереження речового доказу покладається на сторону обвинувачення у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а необхідність його збереження не може обумовлювати застосування заходів обмеження до підозрюваного.

Припущення слідчого про те, що ОСОБА_6 може спалити автомобіль, адже останній потерпіла залишає на вулиці, суд відносить до області непідтверджених фантазій, адже будь-яких підстав вважати, що це матиме для підозрюваного якусь користь немає, адже, як вже вказував суд, автомобіль був оглянутий та на цей момент усі докази, які могли в ньому чи на ньому зберегтись вже мали бути вилучені.

Сам автомобіль був повернутий потерпілій, судячи з матеріалів справи, в непошкодженому вигляді, тож фактично матеріальної шкоди внаслідок скоєння злочину завдано не було.

Також відсутні жодні обставин, які б вказували на наявність ризику здійснення ОСОБА_6 незаконного впливу на потерпілу чи свідків.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_6 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв?язки, зі слів офіційно працевлаштований, має обов?язок з утримання малолітньої дитини, відомості про завдання матеріальної шкоди наразі відсутні, тож на переконання слідчого судді, наразі відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує і той факт, що слідчим фактично не доведено можливості обрання ОСОБА_6 запропонованого запобіжного заходу, адже квартира АДРЕСА_3 не належить ані ОСОБА_6 , ані членам його сім?ї. Наразі у ОСОБА_6 відсутні документально підтверджені підстави для проживання у зазначеній квартирі, а рівно і згода власника квартири на постійне проживання у ній підозрюваного.

Підсумовуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У клопотанні слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000923 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1

07.04.20