Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/606/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000111 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено в ході огляду місця події 19.05.2020 року, а саме: автомобіля марки «МАЗ 5551», спеціалізований вантажний «самоскид», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження майном а також камінь-пісковик, який знаходився в кузові автомобіля марки «МАЗ 5551», шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Старший слідчий СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю.

Прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений, що стверджується матеріалами справи.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, стосовно клопотання заперечує, зазначає, що він загрузив автомобіль каменем, за який заплатив гроші, щоб завезти додому, при цьому йому дали ТТН на камінь, коли його зупинили працівники СБУ, які повідомили, що ТТН є недійсною, але про це йому не було відомо. Просить повернути майно без накладення арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, приходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000111 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240КК України.

Досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню встановлено, що 19.05.2020 року о 18 год. 00 хв. під час проведення огляду , а саме ділянки місцевості у напрямку урочища «Груд», яка знаходиться за с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області було виявлено автомобіль марки «МАЗ 5551», спеціалізований вантажний «самоскид», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов якого заповнений каменем-пісковиком, яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «МАЗ 5551», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 .
20.05.2020 року старшим слідчим СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову відповідно до якої автомобіль марки «МАЗ », д.н.з. НОМЕР_1 , на якому було виявлено камінь-пісковик, яке виявлено та вилучено під час огляду місця події від 19.05.2020 року було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000111 від 09.04.2020 року та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_6 до вирішення питання згідно чинного законодавства.
20.05.2020 року старшим слідчим СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 винесено постанову відповідно до якої автомобіль марки «МАЗ », д.н.з. НОМЕР_1 , який було виявлено та вилучено під час огляду місця події від 19.05.2020 року визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню № 0000111 від 09.04.2020 року та залишено на відповідальне зберігання ОСОБА_6 до вирішення питання згідно чинного законодавства.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 від 20.05.2020 року слідує, що він займається придбанням та перевезенням каміння-пісковику на території Житомирської області. 19.05.2020 року він приїхав до с. Білокоровичі Олевського району та загрузився на кар`єрі камінням-пісковиком. При цьому особа, яку звати ОСОБА_7 виписав товарно-транспортну накладну . Коли він мав намір виїхати з лісовому масиву його зупинили працівники Служби безпеки України, а в подальшому приїхали працівники поліції, від яких йому стало відомо, що даний кар`єр немає відповідної ліцензії на продаж каміння.
З клопотання вбачається, що на даний час не встановлено, кому саме належить камінь-пісковик, який було вилучено в ході огляду місця події від 19.05.2020 року.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, слідчий вказує на те, що зазначені у клопотанні речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, знаряддям злочину, тому не накладення арешту на дані матеріальні об`єкти з метою збереження доказів може призвести до їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, використання, що може перешкодити проведенню слідчих дій та судових експертиз у кримінальному провадженні.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту майна, вилученого під час огляду місця події 19.05.2020 року, а тому з метою збереження речових доказів та дослідження органами досудового розслідування, оскільки майно, у вигляді зазначених речей, відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, є доказами злочину та існують ризики його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає, що клопотання арешту вказаного майна слід задовольнити.
При цьому слідчий суддя критично оцінює зазначене у письмовій заяві володільцем майна ОСОБА_5 заперечення проти задоволення клопотання про арешт майна з посиланням про те, що він купив камінь для особистих потреб та йому було невідомо про недійсність документів, оскільки до заяви не додаються належні докази на підтвердження доводів, зазначених у заяві.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000111 від 09.04.2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході огляду місця від 19.05.2020 року, а саме:
-автомобіль марки «МАЗ 5551», спеціалізований вантажний «самоскид», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 на відчуження, розпорядження та користування майном;
- камінь-пісковик, який знаходився в кузові автомобіля марки «МАЗ 5551», шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1