ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1037/20 Номер провадження 11-сс/814/333/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.04.2020 року
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Лубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про арешт майна.
Накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 31.03.2020 року в с. Вільшанка поблизу урочища Морозівська дача Лубенського району, а саме: автомобіль марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 18.09.1998 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Малий Фонтан і два ключі до вказаного автомобіля; порізану на дрова деревину породи ясен, об`ємом близько 3,24 м3, що знаходиться на кузові автомобіля марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 та на порізану на дрова деревину породи ясен, близько 1 м3, що належить ДП «Лубенське лісове господарство».
Порізану на дрова деревину породи ясен, близько 1 м3 - залишено на відповідальне зберігання лісничому Лубенського лісового господарства ОСОБА_8 на території приміського лісництва ДП «Лубенське лісове господарство» із позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання.
Автомобіль марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на кузові якого знаходиться порізана на дрова деревина породи ясен, об`ємом близько 3,24 м3 - залишено на зберіганні на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Лубни вул. Монастирська, 4, Полтавської області, а два ключі вказаного автомобіля залишено на зберіганні в камері речових доказів Лубенського ВП, із позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно має значення речових доказів для кримінального провадження, оскільки може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення. Метою застосування арешту у цьому кримінальному провадженні є збереження речових доказів, необхідність проведення ряду процесуальних дій для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального правопорушення, зокрема проведення експертизи вилученого майна. Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчий суддя не вбачає.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.04.2020 року в частині накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 66 зеленого кольору д.н.з НОМЕР_1 . Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль відмовити і зобов`язати слідчого ОСОБА_6 повернути майно автомобіль марки ГАЗ 66 зеленого кольору, д.н.з НОМЕР_1 .
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим недотримані строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, розгляд справи відбувся у відсутності власника транспортного засобу, ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не наведено доказів того, що дане майно використовувалось як знаряддя злочину та має ознаки речових доказів. Крім того, апелянт зазначає, що вказаний автомобіль використовується ним у господарській діяльності, арешт автомобіля позбавляє його засобів до існування.

Позиція інших учасників судового провадження
ОСОБА_5 направив на адресу апеляційного суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він підтримує апеляційну скаргу та просить розглянути без його участі.

Прокурор ОСОБА_9 направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

В судове засідання учасники судового провадження прокурор та скаржник не з`явилися , попередньо заявивши клопотання про здійснення провадження за їх відсутності, а тому колегія суддів ухвалює рішення за результатами письмового провадження на підставі ст. 406 КПК України.

Мотиви суду
Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону, при вирішенні клопотання про накладення арешту, слідчим суддею дотримано.

З досліджених колегією суддів матеріалів вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про необхідність накладення арешту на вилучений 31.03.2020 року транспортний засіб, ретельно перевірялись слідчим суддею і знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як встановлено під час апеляційного перегляду, Лубенським ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000423 від 01.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 31.03.2020 року вбачається, що на території лісового масиву, розташованого поблизу с. Вільшанка Лубенського району Полтавської області, біля урочища Морозівська Дача, було виявлено та вилучено порізану на дрова довжиною 60см - 100см., деревину породи ясен, близько 1 м3, автомобіль марки ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться порізана на дрова деревина породи ясен, об`ємом близько 3.24 м3, та два ключі до вказаного автомобіля (а.с.7).
01.04.2020 року постановою слідчого вище зазначене майно було визнано речовими доказами в кримінальному провадженні (а.с.21).

01.04.2020 року, тобто на наступний робочий день, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна(а.с.1-3,23).

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про недотримання слідчим строків звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Володілець майна ОСОБА_5 02.04.2020 року був присутній в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тобто неприбуття у судове засідання власника майна не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна і не позбавляє його права в подальшому звернення до суду в порядку визначеному КПК України.
Доводи апелянта щодо не зазначення слідчим та слідчим суддею ознак за якими вилучений автомобіль може бути речовим доказом, не заслуговують на увагу, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ознаки речових доказів зазначені в постанові слідчого про визнання речових доказів та в клопотанні слідчого про арешт майна. Зокрема, в них зазначено, що автомобіль використовувався як знаряддя злочину, оскільки в його кузові знаходилася порізана на дрова деревина породи ясен об`ємом близько 3,24 м3.

Доводи апелянта про те, що арештований транспортний засіб використовується ним в господарській діяльності і накладення арешту позбавить апелянта засобів до існування, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки саме ОСОБА_5 був затриманий на місці злочину, а транспортний засіб яким він керував використовувався ним, як знаряддя злочину для перевезення незаконно порубаних дерев , які належать Лубенському лісовому господарству.

З огляду на вище наведене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає безпідставними доводи апелянта, оскільки вони спростовуються дослідженими під час апеляційного перегляду матеріалами провадження.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді належним чином обґрунтована й відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404,406,407,418,422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02.04.2020 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4