Справа №487/1855/20
Провадження №1-кс/487/2409/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000291 від 23.03.2020, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотарутине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, маючого середньо спеціальну освіту, працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 368 КК України-

ВСТАНОВИВ

Слідчий Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000291 від 23.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України звернувся із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 діб, із визначенням розміру застави у розмірі 42040 грн. та у разі внесення застави з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 368 КК України та 06.04.2020 року йому повідомлено про підозру.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , а саме останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його,чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схилення до відмови давати свідчення, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення. Тому вказане свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання з підстав, викладених у клопотанні, просив про його задоволення.
В судовому засіданні захисник підозрюваного категорично не погодився із клопотанням посилаючись на не обрунтованість підозри, та відсутність існування вказаних у клопотанні ризиків, які не обґрунтовані. Враховуючи, що на теперішній час дії ОСОБА_5 стороною захисту оспорюються, та приймаючи до уваги, що останній раніше не судимий, вперше обвинувачується у скоєнні злочину, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2017р.н., має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно за місцем роботи та проживання, працює, отримує дохід, має постійне місце проживання, тому запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, просив в задоволенні клопотання відмовити, оскільки підозра не обґрунтована, ризики не існують та не доведені.
Вислухавши пояснення прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У проваджені слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000291 від 23.03.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу начальника УПО в Одеській області НП України № 27 о/с від 05.03.2018, будучи призначеним на посаду поліцейського-водія взводу № 1 роти реагування батальйону № 2 Управління поліції охорони в Одеській області, маючи спеціальне звання «сержант поліції», 05.04.2020, приблизно о 15 годинні 10 хвилин, знаходячись автогаражного кооперативу «Простір» по вул. Генерала Петрова 37с, у м. Одесі, перебуваючи біля паркану вказаного кооперативу, на ділянці місцевості (полі), що розташована поблизу злітно-посадкової смуги Міжнародного аеропорту «Одеса», уздовж вулиць Радісна, Генерала Петрова, Іцхака Рабіна в м. Одеса та огороджена бетонним парканом, нехтуючи покладеними на нього обов`язками працівника правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення та одержання неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища, шляхом здійснення погроз притягнення громадянина ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, вимагав та одержав від останнього неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у сумі 400 (чотириста) доларів США, чим вчинив дії, які дискредитують його, як працівника правоохоронного органу.
Так, наказом начальника УПО в Одеській області НП України № 27 о/с від 05.03.2018 ОСОБА_8 сержанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду поліцейського-водія взводу № 1 роти реагування батальйону № 2 Управління поліції охорони в Одеській області.
Встановлено, що 19.03.2020, приблизно о 20 годині, ОСОБА_7 , на автомобілі, марки «OpelOmega», номерний знак « НОМЕР_1 », заїхав до автогаражного кооперативу «Простір», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 37с, де збирався залишити автомобіль у гаражі. Одразу після заїзду до автогаражного кооперативу, ОСОБА_7 був зупинений нарядом поліції на службовому автомобілі, марки «VolkswagenPolo», державний номерний знак на синьому фоні « НОМЕР_2 », екіпаж увімкнув проблискові маячки та дав команду зупинитись.
Після цього, ОСОБА_7 зупинив автомобіль та вийшов з машини. З поліцейського автомобіля вийшли двоє працівників, а саме:
ОСОБА_5 та його напарник по екіпажу молодший інспектор Управління поліції охорони в Одеській області ОСОБА_9 , які представились іншими анкетними даними.
Працівники повідомили ОСОБА_7 , що здійснюють відпрацювання території щодо профілактики незаконного обігу наркотиків. У ході проведення поверхневого огляду ОСОБА_7 виявили поліетиленовий згорток з якоюсь речовиною рослинного походження.
Працівники поліції заявили, що речовина у згортку є наркотиком каннабісом. Після перевірки анкетних даних ОСОБА_7 працівникам поліції стало відомо про те, що ОСОБА_7 є підозрюваним у кримінальному провадженні за фактом замаху на пошкодження чужого майна, та перебуває під нічним домашнім арештом.
Працівники поліції заявили, що ОСОБА_7 грубо порушує умови відбування домашнього арешту та ще, на думку працівників, скоїв новий злочин. ОСОБА_7 було повідомлено про його подальші «погані перспективи» у вигляді зміни запобіжного заходу із домашнього арешту на тримання під вартою.
Щоб уникнути такого розвитку подій, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було запропоновано ОСОБА_7 надати їм 5 000 (п`ять тисяч) доларів США. ОСОБА_7 повідомив працівників поліції, що не має такої суми грошових коштів, на що працівники поліції здійснили телефонний дзвінок та почали чекати прибуття ще однієї особи, у час очікування намагаючись все таки отримати грошові кошти у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) доларів США.
Приблизно через 10-15 хвилин до зазначеного місця прибула невстановлена на теперішній час досудовим розслідуваннями особа, яка представилась оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Вказана особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , видаючи себе за співробітника Малиновського ВП ГУНП в Одеській області, почала погрожувати ОСОБА_7 притягненням до кримінальної відповідальності і вимагала гроші, щоб ОСОБА_7 міг уникнути таких наслідків.
Після цієї розмови, ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та невстановлена на теперішній час особа забрали із сумки ОСОБА_7 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, які він у той день заробив з продажу та установки кондиціонера, та повідомили останнього, що він винен загалом передати їм 3 000 (три тисячі) доларів США, а 15 000 (п`ятнадцять) тисяч гривень вони списують йому як еквівалент 500 (п`ятисот) доларів США.
Також, працівниками поліції було запропоновано і інший спосіб розрахунку. Зокрема, ОСОБА_7 було запропоновано знайти особу, якій можна збути наркотичні засоби каннабіс, щоб потім цій особі мати можливість погрожувати кримінальною відповідальністю за зберігання наркотичних засобів та вимагати грошові кошти за її не притягнення до кримінальної відповідальності.
У подальшому, ОСОБА_7 у ході зустрічей, що відбулись 25.03.2020, 27.03.2020 та 28.03.2020 передав ОСОБА_5 та ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 650 доларів США.
Крім того, 05.04.2020, о 13 годині 38 хвилин, на ділянці місцевості (полі), що розташована поблизу злітно-посадкової смуги Міжнародного аеропорту «Одеса», уздовж вулиць Радісна, Генерала Петрова, Іцхака Рабіна в м. Одеса вул. Генерала Петрова 37с, у м. Одесі, перебуваючи біля паркану гаражного кооперативу «Простір», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 37с, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 400 (чотириста) доларів США.
Таким чином, поліцейський-водій взводу № 1 роти реагування батальйону № 2 Управління поліції охорони в Одеській області сержант поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі молодшим інспектором Управління поліції охорони в Одеській області ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця вимагав та одержав неправомірну вигоду у сумі 1 550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) доларів США, тим самим останній органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Крім того, установлено, що 28.03.2020, приблизно о 16 годин 30 хвилин, поліцейський-водій взводу № 1 роти реагування батальйону № 2 Управління поліції охорони в Одеській області сержант поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі молодшим інспектором Управління поліції охорони в Одеській області ОСОБА_9 , знаходячись біля паркану автогаражного кооперативу «Простір» по вул. Генерала Петрова, 37с у м. Одесі, з метою спонукання ОСОБА_7 до подальшої передачі наркотичного засобу іншій особі, та затримання такої особи за незаконний обіг наркотичних засобів, передали ОСОБА_7 поліетиленовий пакет, у який було загорнуто скляну банку, у якій знаходився паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_7 , та 5 паперових згортків з речовиною рослинного походження.
Відповідно до висновку експерта № 762-Х від 31.03.2020, надані на експертизу речовини рослинного походження, сіро-зеленого кольору, в п`яти паперових згортках, є особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою у висушеному стані 4,48 г.
Таким чином, поліцейський-водій взводу № 1 роти реагування батальйону № 2 Управління поліції охорони в Одеській області сержант поліції ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою зі молодшим інспектором Управління поліції охорони в Одеській області ОСОБА_9 , виконав усі дії, які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, тим самим останній органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
05 квітня 2020 року о 15 годині 26 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України після одержання неправомірної вигоди та проведення першочергових слідчих дій.
З урахуванням викладеного, 06.04.2020 за погодженням із процесуальним керівником ОСОБА_5 повідомлено про підозру: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кваліфікованому, як незаконне зберігання, перевезення та збут наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в ході здійснення досудового розслідування належними та допустимими доказами: заявою та поясненнями ОСОБА_7 від 23.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24.03.2020; протоколом огляду від 28 березня 2020 року; висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 762-Х від 31.03.2020; протоколом огляду місця події від 05.04.2020; протоколом обшуку від 05.04.2020; протоколом огляду місцевості від 05.04.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 06.04.2020; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 06.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.04.2020; іншими матеріалами кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що сукупність наданих суду доказів, підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя критично оцінює доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри, оскільки слідчим суддею враховується, що оцінка достатності доказів на обґрунтування підозри особи у вчиненні злочину на стадії досудового розслідування має менший стандарт доведеності у порівнянні з доведеністю винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом за результатами судового розгляду, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Оцінюючи існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та на які посилається прокурор, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором зазначених ризиків на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, проте, сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії") та тримання під вартою не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі (рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії").

Крім того, слідчим суддею враховується те, що стороною обвинувачення фактичних доказів того, що ОСОБА_5 намагався переховуватися під час досудового розслідування не надано, в той же час він одружений, має на утриманні малолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, працює, отримує дохід, має постійне місце проживання, з місця проживання та роботи характеризується позитивно, тому відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з приписів п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Отже, на підставі викладеного, застосовуючи практику Європейського Суду з прав людини, який наголошує, що запобіжний захід має задовольняти вимогу пропорційності, бути необхідним для забезпечення присутності особи в суді, але з урахуванням того чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї мети,приходжу до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадження № 0000291 від 23.03.2020, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 03.06.2020 року наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт встановлюється до 03.06.2020 року.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1