КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005475 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сулимівка, Яготинського р-ну, Київської обл., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що в ніч з 18 квітня 2017 року на 19 квітня 2017 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебував за місцем свого постійного проживання - у квартирі АДРЕСА_3 , де у нього виник словесний конфлікт зі своїм знайомим ОСОБА_8 . Під час вказаного конфлікту, з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_8 . ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, взяв до своєї правої руки ніж, яким наніс ОСОБА_8 один цілеспрямований колото-ріжучий удар в область грудної клітини зліва, тобто в місце розташування життєво-важливих органів, спричинивши своїми умисними протиправними діями смерть ОСОБА_8 .
Згідно висновку експерта № 974/2/2 від 4 липня 2017 року, при судово-медичному слідженні трупа виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням серця: рана (веретеноподібної форми, з рівними, не осадними, не кровонапливними краями, з верхнім гострокутним, нижнім П-подібним кінцями) розташована на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч; рановий канал, який проходить в напрямку спереду назад, декілька зліва направо і декілька знизу доверху, по ходу якого ушкоджується шкіра, м`язи в області 7-го міжреберного простору, проникає в грудну порожнину, ушкоджуючи перикард, проникає в порожнину серцевої сорочки, утворюючи пошкодження передньої стінки правого шлуночка серця, і сліпо закінчується в порожнині його. Довжина ранового каналу по зонду біля 11 см.; лівосторонній гемоторакс (біля 900 мл рідкої крові і до 300 куб. см згортків її), гемоперикард (біля 150 мл. рідкої крові і до 100 куб. см згортків її), смугасті крововиливи ендокардом (плями Мінакова), виражене недокрів`я судин внутрішніх органів; садна в лобній області по центру і верхній третині правого передпліччя, синець на лівій кисті.
Смерть ОСОБА_8 , 1961 року народження, настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця. Колото-різане поранення утворилось від дії колото-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обушок та лезо двосторонньої заточки з протилежного. В ділянці дослідженої рани грудної клітки слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається. Колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між колото-різаним пораненням грудної клітини і смертю убачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Характер пошкодження, вираженість тканих реакцій в зоні пошкодження, вказує те, що від моменту пошкодження до моменту смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами (але не більше 30 хвилин), протягом яких можливість потерпілим виконання самостійних дій не виключається.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_5 залишено без змін у виді триманні під вартою.
Строк відбування покарання обчислюється ОСОБА_5 з 24 квітня 2017 року, зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цим же вироком вирішено питання цивільного позову, речових доказів, судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду, посилаючись на те, що обвинувачення висунуто незаконно, і він не має відношення до вбивства, а також до нього немає претензій від родичів потерпілого, немає жодних свідків чи доказів, а досудове розслідування та його арешт ґрунтувався на певних висновках та припущеннях поліграфолога.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок щодо ОСОБА_5 , ухвалити новий вирок яким виправдати ОСОБА_5 , а кримінальне провадження закрити.
В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що з оскаржуваним вироком неможливо погодитись, оскільки його винесено без урахування дійсних обставин справи та визначення належних та допустимих доказів.
Захисник звертає увагу на тому, що показання майже всіх осіб, які були допитані в судовому засіданні, не несуть у собі будь-якої інформації стосовно самої події злочину. Тим самим суд фактично скопіював обставини, які містяться в обвинувальному акті, а саме те, що у ОСОБА_5 з ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, після чого обвинувачений на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним один цілеспрямований удар в область грудної клітини зліва.
Також захисник акцентує увагу на тому, що надані стороною обвинувачення докази не підтверджують вину ОСОБА_5 . Так, протокол огляду місця події (трупа) від 19 квітня 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 , початок 12.00 закінчення 14.45 з фото таблицею - цей процесуальний документ, який не несе в собі доказ про причетність обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінального правопорушення. Крім того, у цьому протоколі вказано про те, що він складався у присутності ОСОБА_5 та за його згодою, але жодного підпису ОСОБА_5 у цьому протоколі немає, як і немає письмової, добровільної згоди власника житла, що свідчить про недопустимість такого доказу.
Окрім того, на переконання захисника, є недопустимим доказом протокол огляду місця події від 19 квітня 2017 року за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, початок о 12.00 год. завершення о 12.30 год., оскільки згідно з протоколом місце події - службовий кабінет слідчого, і саме цим протоколом були вилучені особисті речі ОСОБА_5 , в які він був одягнений. В протоколі відсутнє прізвище одного з понятих. Також захисник звертає увагу на те, що протокол огляду місця події (трупа) від 19 квітня 2017 року та протокол огляду місця події від 19 квітня 2017 року проводилися в один і той же час та за участю ОСОБА_5 . Відповідно до цих протоколів ОСОБА_5 перебував одночасно у двох місцях, що є неможливим.
Крім того захисник вказує, що причетність ОСОБА_5 до злочину не підтверджується й протоколом огляду місця події від 20 квітня 2017 року, яким є приміщенні моргу № 2 за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 5.
Що стосується акту застосування службової собаки від 19 квітня 2017 року, то захисник вказує, що слідчий не розглядав іншої версії злочину, не відпрацьовував причетність інших осіб до вчиненого злочину, оскільки відповідно до акту від трупу собака повів на вихід із квартири, далі спустився по сходах, вивів з будинку, на виході звернув праворуч і повів прямо впродовж вул. Лебедєва, довівши до буд. АДРЕСА_4 біля несправного фонтану, свою роботу припинив, що, на думку захисника, може свідчити про причетність до вбивства потерпілого інших осіб.
Захисник наголошує на тому, що причетність ОСОБА_5 до скоєного злочину також не підтверджується й наступними доказами:
- висновком експерта № 974/2 від 4 липня 2017 року, оскільки СМЕ вказує на наявність та форму тілесних ушкоджень на трупі ОСОБА_8 ;
- актом судово-медичного дослідження № 823 від 26 травня 2017 року, актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 851 від 27 квітня 2017 року, оскільки виявлено наявність в трупі ОСОБА_8 етиловий спирт в концентрації - 4,1 проміле,
- актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 321,
- актом судово-медичного дослідження № 156-МК - висновки даної експертизи вказують лише на форму ножа, яким було заподіяно тілесне ушкодження ОСОБА_8 ,
- висновком експерта №17/974/2 від 11 липня 2017 року - цей висновок вказує на приблизний час настання смерті потерпілого, якій становить приблизно 10-14 годин з моменту смерті до моменту огляду трупа, але хто саме здійснив цей злочин встановити неможливо,
- висновком судово-психіатричної експертизи №320 від 23 травня 2017 року.
Окрім того, як зазначає апелянт, недопустимим доказом є й експертний висновок психофізіологічного дослідження з використанням поліграфу від 20 квітня 2017 року, дослідження якого проведено з порушенням вимог законодавства та Інструкцією «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень». Захисник звертає особливу увагу на те, що експертний висновок психофізіологічного дослідження з використанням поліграфу було складено 20 квітня 2017 року, а постанова слідчого про призначення цієї експертизи була винесена 21 квітня 2017 року, отже експертиза була проведена до винесення постанови про її призначення.
На переконання апелянта, не підтверджується причетність ОСОБА_5 до злочину й наступними доказами:
- висновком експерта № 167ц - при судово-цитологічному дослідженні 8-й ножів, які вилучені з квартири ОСОБА_5 , кров та клітини з ядрами не знайдені;
- висновком експерта № 176 від 24 травня 2017 року - кров з двох марлевих тампонів, які вилучені на місце злочину може відноситися до крові ОСОБА_8 , причетність ОСОБА_5 відсутня;
- висновком експерта №177 від 22 травня 2017 року - причетність ОСОБА_5 відсутня;
- висновком експерта №175 від 23 травня 2017 року - в плямах на светрі та спортивних штанях, які вилучені у ОСОБА_5 , кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не знайдено, отже відсутня причетність ОСОБА_5 до вбивства ОСОБА_8 ;
- висновком експерта №178 від 23 травня 2017 року - змиви з ручки дверей та домофону крові не знайдено;
- висновком судово-психологічної експертизи від 14 вересня 2018 року № 10400/18-61, оскільки вона проведена без участі захисника.
Також, на думку захисника, під час судового розгляду кримінального провадження судом не встановлено мету та мотив скоєного кримінального правопорушення, що є обов`язковою умовою при винесенні вироку.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та за клопотанням сторони захисту повторно наявні у справі письмові докази, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 статті 94 КПК України визначено, що жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку в їх сукупності та які докладно викладені у вироку.

Так, в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та показав, що з ОСОБА_8 він знайомий з дитинства. ОСОБА_8 раніше жив на сусідній вулиці, а останніх два-три роки проживав разом з ним ( ОСОБА_10 ) у його квартирі. Стосунки були різні. В ніч з 18 на 19 квітня 2017 року він ( ОСОБА_11 ) знаходився вдома та ремонтував телевізор. Ввечері 18 квітня 2017 року ОСОБА_8 повернувся додому у нетверезому стані. Він впустив ОСОБА_8 до квартири, декілька хвилин поговорив з станнім, після чого ОСОБА_8 пішов на кухню спати, а він залишився у кімнаті та невдовзі ліг спати. Наступного ранку, зайшовши на кухню, він побачив ОСОБА_8 , який сидів у верхньому одязі біля батареї, голова лежала на колінах. Він подумав, що ОСОБА_8 ще спить, почав будити його, а потім зрозумів,що ОСОБА_8 мертвий. ніяких видимих пошкоджень у нього не було. Він ( ОСОБА_10 ) викликав швидку та поліцію.
ОСОБА_8 мав ключі від вхідних дверей квартири, а тому мав вільний доступ до квартири.

Вказані обставини обвинувачений підтвердив і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції згідно з положеннями ст. 337 КПК України всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені в судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так, судом першої інстанції в судове засідання викликалась потерпіла ОСОБА_12 , яка у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що є потерпілою у кримінальному провадженні, однак, з`являтися до суду для дачі показань не бажає, оскільки не володіє інформацією з приводу вбивства ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченого не має, просить більше її не турбувати.

Відповідно до показань експерта ОСОБА_13 в суді першої інстанції він був на місці події і оглядав тіло померлого. В подальшому на підставі постанови слідчого він здійснював судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_14 , після чого ним було складений висновок № 974/2 від 4 липня 2017 року. Час смерті ОСОБА_8 зазначений у висновку, а саме - проміжок часу між 24 годиною ночі до 4 години ранку. У ОСОБА_8 була тяжка ступінь сп`яніння та велика концентрація алкоголю в крові. Також у ОСОБА_8 була виявлена внутрішня кровотеча внаслідок пошкодження серця. При такому ушкодженні зовнішня кровотеча може бути незначною, оскільки серце качає кров та знаходиться в серцевій сорочці, куди потрапляє кров, і здавлює його, тобто, не дає серцю далі качати кров, за рахунок чого наступає зупинка серця. Потерпілий після нанесення йому тілесного ушкодження міг виконувати самостійні дії, а саме - підняти руку, позвати на допомогу, зігнути пальці, ногу, привстати, присісти. Однак з таким ушкодженням серця потерпілий не зміг би піднятися на другий поверх, оскільки в такому разі збільшилася би кровотеча, що призвело б до швидкої втрати свідомості та смерті.

Згідно з показаннями у судовому засіданні експерта ОСОБА_15 , на підставі ухвали колегії суддів вона здійснювала судове психологічне дослідження підекспертного ОСОБА_5 із використанням комп`ютерного поліграфа. Експертиза проводилась у приміщенні інституту, яке повністю відповідає умовам, за яких проводиться експертиза, за адресою: м.Київ, вул. Смоленська, 6. При проведенні експертного дослідження був присутній обвинувачений та конвой, який його супроводжував. Їй були надані матеріали кримінального провадження для ознайомлення, оскільки експерту потрібно знати, чи володіє підекспертний інформацією зі справи. У своїй роботі вона використовує докази, які надійшли до інституту, тому кримінальне провадження було вивчено детально, про попередній висновок експерта їй було відомо. Поліграфолог складає тести із тих матеріалів, які він має. Свій висновок вона обґрунтовувала результатами власного дослідження. Завдання експерта дослідити не емоційний стан людини, з урахуванням умов утримання, а слід у пам`яті. Існують певні протипоказання для такого роду досліджень, наприклад, алкогольне сп`яніння у підекспертного. Завжди перед дослідженням проводиться передтестова бесіда, йде розмова щодо стану підекспертного, а потім вже підключається сам апарат, на якому є шкала емоційного стану. Емоційний стан ОСОБА_5 дозволяв проводити дослідження. Свій емоційний стан ОСОБА_5 охарактеризував, як задовільний. ОСОБА_5 підписав добровільну згоду напроходження такого дослідження, оскільки експерт не може примусити людину проходити тест на поліграфі. При проведенні дослідження використовується технічне забезпечення, його назва викладена у висновку з усіма деталями. Дана програма відповідає ДСТУ, сертифікати і строк дії калібровки відповідає стандартам, про це також зазначено у висновку. Точність дослідження складає від 74 до 98%. Поліграф - це технічний пристрій, який виявляє значимість інформації для людини, на що людина відповідно реагує, після чого потім надає вербальну відповідь. Пристрій обдурити неможливо.

Зі змісту протоколу огляду місця події (трупа) від 19 квітня 2017 року з фототаблицею, згідно якого у багатоповерховому будинку АДРЕСА_5 , на стіні між першим та другим поверхами навпроти першої та третьої сходинки виявлені дрібні плями речовини бурого кольору, з яких вилучено змиви, які поміщенні до паперових конвертів, опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП з підписом понятих. У житловій квартирі АДРЕСА_6 у кухонній кімнаті, з лівої сторони від входу, на вішалці, висить поліетиленовий пакет, фіолетового кольору, на якому виявлено пляму рідини бурого кольору. Фрагмент поліетиленового пакету з плямою вилучено та поміщено до паперових конвертів, опечатано печаткою для пакетів Дніпровського УП з підписом понятих. На порозі кухонної кімнати виявлено пляму рідини бурого кольору, з якої вилучено змиви, які поміщенні до паперових конвертів, опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП з підписом понятих. У кухонній кімнаті виявлено вісім предметів, виготовлених з металу, з рукоятями, схожих на ножі, які вилучені та поміщенні до паперових конвертів, опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП з підписом понятих. У кухонній кімнаті біля вікна спиною до холодильника у позі сидячи (на корточках) виявлено труп чоловічої статі, голова схилена на коліна, руки охопили ноги в районі колін, стопи ніг стоять на підлозі, у колінах зігнуті, таз на підлозі. На момент огляду явно виражене трупне заклякання тіла. Ліва частина тулуба трупу сперта на батарею, що під вікном, а спиною обпертий на холодильну камеру. Труп одягнений: синтетична куртка та спортивна куртка, синього кольору; футболка бавовняна, чорного кольору; штани з джинсової тканини, на поясі ремінь, труси відсутні, шкарпетки бавовняні, туфлі шкіряні. Одяг ношений, непраний. Верхня куртка без пошкоджень. На спортивній куртці та футболці є пошкодження. Трупні плями вбачаються по задньо-бічний поверхні тіла фіолетово-синюшного кольору, при натисканні на них частково зникають і відновлюють своє забарвлення за 5 хвилин (13:50 год.). Трупне заклякання добре виражене у всіх звичайно обстежених групах м`язів. Гнильні зміни відсутні. При зовнішньому огляді трупа вбачається пошкодження - колото-різане поранення грудної клітини зліва, між середньо-ключичним та передньо-паховій лінії, 8-міжребер`я. Колото-різане поранення має веретеноподібну форму, з рівними, не осадженими, некровонапливними краями, верхнім заокругленим, нижнім гострокутним кінцями, орієнтовними на 2 і 8 годин умовного циферблату. Рана приблизно 2 см, як і пошкодження на одязі (спортивна куртка та футболка). На обличчі трупа біля носу виявлено пляма речовини бурого кольору. З лівої та правої руки трупу здійсненні зрізи нігтьових пластин, які упаковані до паперових конвертів, опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП з підписом понятих (ас. 138-152 т.1).

Згідноз протоколом огляду місця події від 19 квітня 2017 року, у службовому кабінеті № 325 Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 2, ОСОБА_5 добровільно надав сині спортивні штани та кольоровий светр, які вилучені та поміщенні в поліетиленовий пакет, опечатані печаткою для пакетів Дніпровського УП (ас.154 т.1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 20 квітня 2017 року оглянуто особисті речі померлого ОСОБА_8 , а саме: пару туфель, чорного кольору; пару шкарпеток темного кольору з біло-синьою смугами зверху, які вилучені та поміщенні до експертного пакету № 3485704; джинси синього кольору з паском коричневого кольору, які вилучені та поміщенні до експертного пакету № 3485705; футболка чорного кольору з білим малюнком зі слідами речовини бурого кольору і пошкодженням щілиноподібної форми, завдовжки приблизно 1 см, яку вилучено та поміщено до експертного пакету № 3485706; куртку спортивної марки «Adidas» синього кольору з елементами сірого та бірюзових кольорів зі слідами речовини бурого кольору і пошкодженням щілиноподібної форми завдовжки приблизно 1-1,5 см, яку вилучено та поміщено до експертного пакету № 3485707; куртка, світло-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку вилучено та поміщено до експертного пакету № 3485708 (ас. 155-156 т.1).

Згідно з висновком експерта № 851 від 27 квітня 2017 року в результаті судово-токсичного дослідження крові від трупа ОСОБА_8 , 1961 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації - 4,1 промілле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери (ас.165 т.1).

Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 321 від 28 квітня 2017 року кров трупа ОСОБА_8 , 1961 року народження, відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В (ас. 166 т.1).

Висновком експерта № 177 від 22 травня 2017 року встановлено, що кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На даних дослідженнях двох марлевих тампонах зі змивами (об.№№ 1, 3), вилученими між першим та другими поверхами під`їзду №3, за адресою: АДРЕСА_5 , виявлена кров, видова належність якої не встановлена у зв`язку з отриманням негативних результатів зі всіма преципітуючими сировотками, що є у відділенні. На марлевому тампоні зі змивом (об.№2) кров методом висхідної тонкошарової хроматографії не виявлено (ас.210-215 т.1).

Згідно з висновоку експерта № 176 від 24 травня 2017 року, кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, тобто його організму властивий антиген Н. На даних дослідженнях двох марлевих тампонах зі змивами з кухонної плити (об.№1), з підлоги кухні (об.№3) та фрагменті поліетиленової плівки (об.№2), вилученими за адресою: квартира АДРЕСА_7 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності на марлевому тампоні зі змивами з кухонної плити (об.№1) було виявлено антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_8 на фрагменті поліетиленової плівки (об.№2) та марлевому тампоні зі змивом з підлоги на кухні (об.№3) було виявлено антиген А і Н. Дана кров може походити від особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н або бути змішаною кров`ю осіб, крові яких властиві дані антигени. Можливість домішки крові ОСОБА_8 в об.№№ 2, 3 не виключається (антиген Н) (ас. 200-205 т.1).

Зі змісту висновку експерта № 823 від 26 травня 2017 року вбачається, що при дослідженні шматочків внутрішніх органів трупа ОСОБА_8 , знайдені: обширні крововиливи в перикард з початковою лейкоцитарною реакцією та в м`які тканини - з початковими ознаками лейкоцитарної реакції паравазально. Вогнищевий інтерстиційний набряк, ділянки гострої альвеолярної емфіземи та дистелектазів в легенях. Паравазальний, стромогений та дрібновогнищевий замісний кардіосклероз, білкова дистрофія міокарда з ділянками міофрагментації, помірний ліпоматоз серця. Фокуси нефронекрозу. Хронічний персистуючий гепатит з субтотальною жировою дистрофією печінки. Вогнища аденоматозу та деліпідизації в корковому шарі наднирника. Морфологічні ознаки порушення геморелогії в судинах внутрішніх органів. Набряк-набухання головного мозку (ас. 164 т.1 ).

Відповідно до акту судово-медичного дослідження № 156-МК від 1 червня 2017 року при медико-криміналістчному дослідженні клаптя шкіри з лівої половини грудної клітини трупа ОСОБА_8 встановлено: в ділянці клаптя мається колото-різана рана, де слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається. Зазначена рана спричинена внаслідок дії колючо-ріжучого предмета типу клинка ножа, що має з одного боку П-подібний обушок та лезо двосторонньої заточки з протилежного боку (ас. 168-170 т. 1).

Згідно з дослідженим під час судового розгляду справу протоколом огляду предмету від 1 червня 2017 року слідчим Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в період часу з 11.20 год. до 11.40 год. та з 14 год. до 14.30 год. переглянуто CD-R диски з аудіо-записами (аудіофайли мають назви НОМЕР_1 ОСОБА_16 .wav та 280202480pri.wav) звернення на служби «103» та «102» від 19 квітня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_5 повідомив про смерть ОСОБА_8 (ас.59-63 т. 2).

Відповідно до висновку експерта № 974/2 від 4 липня 2017 року смерть ОСОБА_8 , 1961 року народження, настала від проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням серця. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням серця, на що вказує: рана (веретеноподібної форми, з рівними, не осадними, не кровонапливними краями, з верхнім гострокутним, нижнім П-подібним кінцями) розташована на передньо-бічній поверхні грудної клітини ліворуч; рановий канал, який проходить в напрямку спереду назад, декілька зліва направо і декілька знизу доверху, по ходу якого ушкоджується шкіра, м`язи в області 7-го міжреберного простору, проникає в грудну порожнину ушкоджуючи перикард, проникає в порожнину серцевої сорочки, утворюючи пошкодження передньої стінки правого шлуночка серця, і сліпо закінчується в порожнині його. Довжина ранового каналу по зонду біля 11 см.; лівосторонній гемоторакс (біля 900 мл рідкої крові і до 300 куб. см згортків її), гемо перикард (біля 150 мл рідкої крові і до 100 куб. см згортків її), смугасті крововиливи під ендокардом (плями Мінакова), виражене недокрів`я судин внутрішніх органів; садна в лобній області по центру і верхній третині правого передпліччя, синець на лівій кисті.
Колото-різане поранення утворилось від дії колото-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав з одного боку П-подібний обушок та лезо двосторонньої заточки з протилежного. В ділянці дослідженої рани грудної клітки слідів заліза, сторонніх нашарувань та накладень не відмічається. Колото-різане поранення грудної клітини з ушкодженням серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між колото-різаним пораненням грудної клітини і смертю убачається прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Характер пошкодження, вираженість тканих реакцій в зоні пошкодження, вказує на те, що від моменту пошкодження до моменту смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами (але не більше 30 хвилин), на протязі яких можливість потерпілим виконання самостійних дій не виключається.
Садна: в лобній по центру і в верхній третині правого передпліччя, утворились внаслідок контакту з тупим предметом приблизно 3-4 днів до настання смерті; синець в області лівої кисті утворився внаслідок контакту з тупим предметом незадовго до настання смерті. Вищевказані ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень і в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться (ас. 160-163 т.1).

Зі змісту висновку експерта № 17/974/1 від 11 липня 2017 року встановлено, що, виходячи із ступеню розвитку трупних явищ, зафіксованих на місці виявлення трупу ОСОБА_8 , (протокол огляду місця події від 19 квітня 2017 року: трупне заклякнення визначається та добре виражене у всіх звичайно досліджених групах м`язів. Трупні плями вбачаються на задньобокових поверхнях тіла, при дозованому триразовому натисканні на них (13.50) частково бліднуть та відновлюють своє забарвлення на протязі 5 хв. Гнильні зміни не виражені на шкіряних покривах) з урахуванням причини смерті, з моменту смерті до огляду трупа на місці його виявлення пройшов проміжок часу, що становить приблизно від 10 до 14 годин. Характер пошкоджень, вираженність тканинних реакцій в зоні пошкоджень, вказує на те, що від моменту пошкодження до моменту смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами (але не більше 30 хвилин). З урахуванням причини смерті, колото-різане поранення з пошкодженням серця, можливість потерпілим виконання таких дій, як піднятися по сходах на другий поверх, малоймовірно (ас.172-173 т.1).

Судом досліджений висновок судово-психіатричного експерта № 320 від 23 травня 2017 року, згідно з яким у розділі психічний стан зафіксовано, що для огляду експертною комісією підекспертний доставлений з Київського СІЗО № 13 у супроводі конвою. До кімнати, де очікують експерти, заходить спокійно, зовні в одязі не зовсім охайний, інструкції виконує. Під час співбесіди доступний продуктивному мовному контакту, всебічно вірно орієнтований. На запитання відповідає по суті, вірно розуміє мету експертизи. Скарг на психічний стан не надає, себе вважає психічно здоровою людиною, детально розповів дані анамнезу. Окрім іншого, повідомив, що впродовж усього свого життя за медичною допомогою до лікарів психіатрів та наркологів раніше ніколи не звертався, при цьому не заперечує, що, починаючи приблизно з початку 2000-их років, почав систематично зловживати спиртними напоями, особливо після розлучення із дружиною, не заперечує запої до 2-х місяців та похмілля, зазначає, що за день випиває приблизно 700-1000мл горілки, не заперечує амнестичні форми сп`яніння в минулому. Також під час співбесіди виявляє певні ознаки соціально-побутової дезадаптації внаслідок систематичної алкоголізації (розлучився з дружиною, офіційно ніде не працював, на життя заробляв тимчасовими заробітками, не заперечує, що впускав до себе в квартиру осіб, які також систематично алкоголізувалися разом із ним, у тому числі потерпілий ОСОБА_8 ). Безпосередньо на момент огляду гострої продуктивної психотичної симптоматики (маячні ідеї, омани сприйняття) не виявляє. Пам`ять, увага, інтелект, мислення без грубих порушень, настрій нестійкий, емоції поверхневі, лабільні. З приводу кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється, повідомляє: «Підозру повністю визнаю. Ввечері 18 квітня 2017 року до мене в квартиру прийшов потерпілий ОСОБА_8 , якого до цього знав тривалий час, бо той неодноразово залишався в мене ночувати. Тоді був тверезий, всі події пам`ятаю. Відразу виник конфлікт через те, що я в нього забрав ключі від квартири. Тому, що був випадок, коли він п`яний заснув у моїй квартирі, та я не міг попасти всередину. Під час конфлікту наносили один одному удари, у тому числі я наніс ОСОБА_8 один удар ножем в груди, після чого пішов спати, а вранці я виявив, що ОСОБА_8 мертвий. Сам викликав поліцію та швидку. На початку слідства давав інші свідчення, тому що злякався відповідальності, тепер кажу правду...». Будь-яких психопатологічних порушень у себе на той період часу не описує, на забуття тих подій не посилається, формально вірно розуміє суть підозри, свій юридичні стан, можливі майбутні перспективи. Критичні здібності достатні.
На період кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 (у ніч з 18 на 19 квітня 2017 року) він не виявляв ознак тимчасового розладу психічної діяльності, у той період часу виявляв ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності /згідно з МКХ-10: F10.2/ і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності /згідно з МКХ-10: F10.2/ і за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ознаки вищевказаного розладу ОСОБА_5 виявляє орієнтовано з першої половини 2000-их років. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності /згідно з МКХ-10:F10.2/ на теперішній час ОСОБА_5 потребує протиалкогольного лікування (ас. 176-178 т.1).

За клопотанням сторін під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції призначено судову психофізіологічну експертизу обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням спеціального технічного засобу - поліграф, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 10400/18-61 від 14 вересня 2018 року:
1. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що у нього з ОСОБА_8 був конфлікт 18-19 квітня 2017 року в день смерті ОСОБА_8 ;
2. в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 комплексу стійких значущих психофізіологічних реакцій щодо точного часового періоду смерті ОСОБА_8 не виявлено. Зафіксовані значимі реакції на варіанти стимулів «у вечорі», «вночі»;
3. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він бачив момент вбивства ОСОБА_8 ;
4. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація щодо його прямої причетності до вбивства ОСОБА_8 ;
5. в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , комплексу стійких значущих психофізіологічних реакцій щодо ймовірних дій ОСОБА_5 із ножем, яким було вбито ОСОБА_8 , не виявлено;
6. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він вживав алкогольні напої напередодні смерті ОСОБА_8 ;
7. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він виявив труп ОСОБА_8 без ознак життя на кухні своєї квартири;
8. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він наніс удар (удари) ОСОБА_8 ;
9. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він наносив удар ножем в область серця ОСОБА_8 ;
10. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що ОСОБА_8 , коли йому було нанесено удар ножем, перебував у квартирі ОСОБА_5 ;
11. в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , комплексу стійких значущих психофізіологічних реакцій щодо місцезнаходження ножа, яким було нанесено удар ОСОБА_8 , не виявлено. Зафіксовані значимі психофізіологічні реакції на варіанти стимулів: «шахта ліфта», «квартира»;
12. в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , комплексу стійких значущих психофізіологічних реакцій щодо кількості ударів ножем ОСОБА_8 не виявлено. Зафіксовані значимі психофізіологічні реакції на варіанти стимулів: «сім», «два», «тільки один»;
13. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті присутня значуща інформація стосовно того, що він бачив 19 квітня 2017 року кров;
14. в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , комплексу стійких значущих психофізіологічних реакцій, чи бачив він кров на тілі ОСОБА_8 , не виявлено;
15. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті відсутня значуща інформація стосовно причетності до вбивства ОСОБА_8 інших осіб;
16. комплекс стійких значущих психофізіологічних реакцій, отриманий в ході психологічного дослідження із використанням комп`ютерного поліграфа підекспертного ОСОБА_5 , із високим ступенем ймовірності свідчить про те, що у його пам`яті відсутня значуща інформація стосовно причетності до вбивства ОСОБА_8 працівниками поліції (ас. 159-170 т. 2).

Під час розгляду справи судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту щодо недопустимості наявних укримінальному провадженні доказів, однак, суд дійшов висновку, що вказані доводи є сумнівними, що не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Разом з тим, судом визнаний недопустимим доказом відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 87 КПК України висновок експерта, отриманий за результатами проведення судової психолого-психіатричної експертизи з використанням поліграфу від 20 квітня 2017 року.
При цьому суд першої інстанції врахував, що постановами слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні залучено через Київський регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги захисника та призначено судову психолого-психіатричну експертизу з використанням поліграфа, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз.
Проте, експерт-поліграфолог провела психофізіологічне дослідження 20 квітня 2017 року, тобто до винесення постанови про призначення експертизи та захисника.
За таких обставин, висновок експерта, отриманий за результатами проведення судової психолого-психіатричної експертизи з використанням поліграфу від 20 квітня 2017 року, як такий, що отриманий з порушенням вимог КПК України, визнаний недопустимим доказом, у зв`язку з чим зазначений доказ не прийнятий судом першої інстанції та не врахований при постановленні вироку.

Окрім того, судом першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту про невідповідність висновків органу досудового розслідування обставинам вчинення кримінального правопорушення, а також версія про те, що ОСОБА_8 отримав колото-різане поранення грудної клітини на вулиці, після чого прийшов до квартири та помер, та суд розцінив вказані доводи як спосіб захисту обвинуваченого, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки стороною захисту відповідно до положень ст.ст. 22, 26 КПК України не надано суду жодних доказів, клопотань, скарг на підтвердження своєї позиції.

Також під час судового розгляду в суді першої інстанції не здобуто будь-яких доказів на рахунок того, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення під час самозахисту чи з необережності, на що послався суд в оскаржуємому вироку, оскільки локалізація та механізм тілесних ушкоджень, які були завдані потерпілому, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_5 з метою вбивства потерпілого ОСОБА_8 , про що також свідчать висновки стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 320 від 23 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, не виявляв ознак тимчасового розладу психічної діяльності, у той період часу виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (згідно з МКХ-10: F10. 2) і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За встановлених під час розгляду справи в суді першої інстанції обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вбивства ОСОБА_8 за встановлених судом обставин, доведена повністю та кваліфікував дії останнього за ч. 1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

При цьому, на переконання колегії суддів, є необгрунтованими доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо відсутності будь-яких доказів у кримінальному провадженні на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні вбиства ОСОБА_8 за встановлених судом обставин.

Так, доводи обвинуваченого про те, що обвинувачення йому висунуто незаконно, він не має відношення до вбивства, немає жодних свідків чи доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні вбивства ОСОБА_8 , а досудове розслідування та його арешт ґрунтувалися на певних висновках та припущеннях поліграфолога, спростовуються наявними у справі та дослідженими судом доказами, які викладені у вироку та які у своїй сукупності та взаємозв`язку спростовують вказані доводи обвинуваченого.

Посилання в апеляційній скарзі захисника, що показання майже всіх осіб, які були допитані в судовому засіданні, не несуть у собі будь-якої інформації стосовно самої події злочину, а обставини, що у ОСОБА_5 з ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, після чого обвинувачений на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин взяв до своєї правої руки ніж та наніс ним один цілеспрямований удар в область грудної клітини зліва, не грунтуються на наявних у справі доказах, колегія суддів вважає непереконливими з огляду на таке.

Відповідно до обставин, встановлених під час досудового розслідування та перевірених під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, в ніч з 18 на 19 квітня 2017 року в квартирі за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 було вчинено умисне вбивство ОСОБА_8 . При цьому з показань самого обвинуваченого в суді першої інстанції встановлено, що ввечері, коли вже було темно, ОСОБА_8 покликав його під балконом; коли він ( ОСОБА_10 ) вийшов, то побачив, що ОСОБА_8 п?яний; що саме він впустив ОСОБА_8 до квартири та після спілкування з останнім пішов спати. Вказані обставини спростовуються доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 мав ключи від квартири обвинуваченого та вільний доступ до неї.
Окрім того, можливість нанесення потерпілому удару ножем в іншому місці спростовується висновком судово-медичного експерта № 974/2 від 4 липня 2017 року про те, що характер пошкодження, вираженість тканих реакцій в зоні пошкодження, вказує на те, що від моменту пошкодження до моменту смерті пройшов короткий проміжок часу, який обчислюється хвилинами (але не більше 30 хвилин), протягом яких можливість потерпілим виконання самостійних дій не виключається, та показаннями допитаного в суді першої інстанції експерта ОСОБА_13 , який додатково роз`яснив, що потерпілий після нанесення йому тілесного ушкодження міг виконувати самостійні дії, а саме - підняти руку, позвати на допомогу, зігнути пальці, ногу, привстати, присісти. Однак з таким ушкодженням серця потерпілий не зміг би піднятися на другий поверх, оскільки в такому разі збільшилася би кровотеча, що призвело б до швидкої втрати свідомості та смерті.
Також вказані обставини спростовують доводи сторони захисту про можливість вбивства ОСОБА_8 іншою особою в квартирі ОСОБА_5 , оскільки будь-яких доказів на підтвердження перебування в квартирі обвинуваченого сторонніх осіб, окрім обвинуваченого та ОСОБА_8 , наявними у справі доказами не підтверджується.
Окрім того, вищенаведене спростовує позицію сторони захисту про наявність у ОСОБА_8 ключей від квартири ОСОБА_5 та можливості його вільного доступу до квартири обвинуваченого, про що останній також повідомляв під час проведення психіатричної експертизи, а також з урахуванням часового проміжку, протягом якого ОСОБА_8 міг вчиняти тільки певні дії, та з урахуванням даних, викладених у висновку судово-психологічної експертизи від 14 вересня 2018 року № 10400/18-61, проведеної на підставі ухвали суду,- про непричетність обвинуваченого ОСОБА_5 до умисного вбивства ОСОБА_8 .

Колегія суддів ввжає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про визнання недопустимим доказом висновку судово-психологічної експертизи від 14 вересня 2018 року № 10400/18-61, оскільки вказана експертиза проведена з дотриманням вимог КПК України та відповідного законодавства, якими не передбачається обов`язкова участь захисника під час її проведення.

Що стосується посилань захисника на те, що протоколи огляду місця події від 19 квітня 2017 року, а саме квартири АДРЕСА_3 , та у приміщенні Дніпровського УП ГУ НМ, є недопустимими доказами, оскільки вони проведені в один час за участю ОСОБА_5 , а також ОСОБА_5 не надавав дозволу на проведення огляду його квартири, то, на переконання колегії суддів, вказані доводи є непереконливими.
Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.
Під час дослідження доказів у провадженні, в т.ч. протоколів огляду місця події від 19 квітня 2017 року, встановлено, що вказані докази отримані в порядку, встановленому КПК України, а будь-яких доводів зворотнього, як і те, в чому саме полягає істотне порушення прав та свобод ОСОБА_5 внаслідок відсутності у протоколі його підпису, захисником в апеляційній скарзі не наведено, як і не вказано про це під час апеляційного розгляду.
Що стосується доводів скарги, що вказані процесуальні дії проводилися одночасно у двох різних місцях за участю обвинуваченого, що є неможливим, то колегія суддів зауважує, що дійсно, згідно з даними, зафіксованими у протоколах огляду, вони проводилися у певний період - з 12 до 12.30 год. - одночасно. Однак, вказані обставини спростовуються показаннями самого ОСОБА_5 про те, що він був затриманий працівниками поліції вдома, після чого був доставлений в приміщення управління поліції, що свідчить про те, що вказані процесуальні дії проводилися у різний час.

Перевіряючи доводи захисника про відсутність згоди ОСОБА_5 на проведення огляду житла, колегія суддів враховує наступне.
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 12 лютого 2019 року (справа № 159/451/16-к, провадження № 51-1173км18) зауважив, що закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи. Тому наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені, виходячи з сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.Касаційний кримінальний суд дійшов висновку, що для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої згоди.
З огляду на встановлені обставини, враховуючи те, що наявними у кримінальному провадженні аудіозаписами звернення ОСОБА_5 на служби «103» та «102» від 19 квітня 2017 року, які були досліджені під час розгляду справи в суді першої інстанції та відповідно з якими обвинувачений повідомив про смерть потерпілого ОСОБА_8 , підтверджується факт добровільного виклику ОСОБА_5 вказаних служб, представники яких, за його згодою знаходились у квартирі, що не заперечувалось й обвинуваченим, колегія суддів, виходячи з встановленої сукупності обставин, доходить висновку, що проведення огляду місця події квартири відбувалось за згодою обвинуваченого, а відтак порушень КПК України при проникнення до житла допущено не було.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, щодо визнання вказаних доказів недопустимими.

Що стосується доводів захисника про визнання недопустимим доказом експертногого висновку психофізіологічного дослідження з використанням поліграфу від 20 квітня 2017 року, то вони є безпідставними, оскільки вказаний висновок у зв`язку з його отриманням з порушенням вимог КПК України судом першої інстанції визнаний недопустимим доказом, про що й зазначено в оскаржуємому вироку.

Також, на думку колегії суддів, є непереконливими посилання захисника про те, що кожний інший наявний у справі доказ, досліджений під час розгляду справи в суді першої інстанції, не підтверджує винуватість ОСОБА_5 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_8 , оскільки наявні у справі інші докази є належними, достовірними, достатніми та допустимими, і у своїй сукупності у повному обсязі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясував всі обставини кримінального провадження, перевірив їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, які досліджені у судовому засіданні та оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, які взаємодоповнюються між собою, узгоджуються та підтверджуються у сукупності, та яким дана належна оцінка у вироку, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, та правильно кваліфікував дії обвинуваченого, за ч. 1 ст.115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника колегія суддів не вбачає.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення, обвинуваченим ОСОБА_5 , який утримується під вартою, в той же строк, з дня вручення її копії.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3