Справа № 621/800/17
Пр. № 1-кп/621/4/20
Вирок
Іменем України
12 лютого 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківськоїобласті в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Алма Ата Республіки Казахстан, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою спеціальною освітою, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживаючого АДРЕСА_2 раніше судимого:

1). 19.03.2009 Зміївським районним судом Харківської області за ч.1 ст.15 ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187, ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі;

2). 31.10.2013 Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.185 КК України до 4років позбавлення волі;

3). 24.01.2014 Зміївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, 16.01.2017звільнений за відбуванням строку покарання;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Балаклія, Харківської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, із неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , раніше судимого:

1). 26.06.2007 Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.75,104 КК України, від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

2). 19.03.2009 Зміївським районним судом Харківської області за ч.3 ст.187, ч.2 ст.189 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений за відбуття строку покарання 15.05.2013 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 будучи раніше засудженим за корисливі злочини на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний тяжкий злочин.
Так, 8 березня 2017 року, в період часу з 19 год 30 хв по 19 год 50 хв, більш точного часу в ході судового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 з метою заволодіння мопедом TM «ViperAktive» модель ZM-50 (Solo) який належить ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, підійшов до під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , де знаходився вищезазначений мопед. Після чого, ОСОБА_4 діючи повторно, протиправно, таємно, з метою використати для власних потреб, вищезазначений мопед, завів мопед, та поїхав з місця скоєння злочину.
Викраденим мопедом TM «ViperAktive» модель ZM-50 (Solo) ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3780 грн.
Крім того, в ніч з 02.04.2018 на 03.04.2018 близько 00.00 год. ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибув до території дачного домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_5 , де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, яким огороджене вищевказане домоволодіння, тим самим незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження віконного скла, проник до середини будинку, розташованого за вказаною адресою, звідки таємно здійснив крадіжку майна, що належало ОСОБА_8 , а саме: алюмінієвого бідону об`ємом на 38 л. з кришкою, вартість якогостановить 450,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 3 л. з кришкою,вартість якого становить 117,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 10 л. з кришкою, вартість якого становить 180,00 грн.; алюмінієвого бідону об`ємом на 3 л. без кришки, вартість якого, становить 95,00 грн.; алюмінієвої каструлі об`ємом на 30 л. без кришки, вартість якої становить440,00 грн.; двох алюмінієвих тазів об`ємом на 5 л. кожен, загальна вартість яких, становить 310,00 грн.; двох алюмінієвих сковорідок, без кришок, діаметром 30 см. кожна, загальна вартість яких становить 220,00 грн; столових алюмінієвих приборів, а саме: виделок 32 шт., ложок 102 шт., загальна вартість яких становить 402,00 грн.
В подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення ним злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2 214,00 грн.
Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 будучи раніше судимими за скоєння умисних корисливих злочинів проти власності на шлях перевиховання та виправлення не стали та знову скоїли аналогічний злочин.
Так, 01.11.2018 приблизно о 01 годині 00 хвилин, у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з нежитлової будівлі, що розташована на території фермерського господарства «Русіна Івана Михайловича», за адресою: Харківська область, Зміївський район, Геніївська сільська рада, комплекс будівель і споруд № 1.
З метою реалізації свого умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, 01.11.2018, о 01 годині 00 хвилин, пройшли на неогороджену територію фермерського господарства «РусінаІ.М.а», що розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, Геніївська сільська рада, комплекс будівель і споруд №1, де через віконну раму, на якій було відсутнє скло, проникли до нежитлової будівлі, що розташована на території вказаного фермерського господарства та належить ФГ «Русін І.М.», звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно, викрали кисневий балон, бувший у вжитку, вартістю 1313 гривень, що належить ОСОБА_9 , після чого, покинули територію фермерського господарства.
Викраденим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розпорядилися на власний розсуд, чим заподіяли ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1313 гривень.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю, розкаялися у скоєному. Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов ОСОБА_8 визнав повністтю.
Дослідження інших доказів визнано судом недоцільним, оскільки обставини справи ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками розгляду змісту цих обставин, впевнився в добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за епізодом від 07.03.2017 суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;
за епізодом що було вчинено у період часу з 04.04.2018 на 03.04.2018 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаній із проникненням до житла, вчинене повторно;
за епізодом від 01.11.2018 суд кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаній із проникненням до приміщення, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаній із проникненням до приміщення, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносяться до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Згідно досудової доповіді, складеної відповідно до ст. 314-1 КПК України, ризик вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває; за місцем проживання скарг на нього немає; не працює, не одружений, раніше судимий.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває; за місцем проживання скарг на нього немає; не працює, не одружений, раніше судимий.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також висновки досудової доповіді.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_4 суд керується правилами призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченими ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, дійшовши висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання щодо обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує те, що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально за тяжкі злочини. Тому, враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду, суд застосовує до останнього до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 в строк відбування покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі враховуючи правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року № 663/537/17.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, ступінь здійснення злочинного наміру, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, а також висновки досудової доповіді.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судовим розглядом встановлено, що діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 спричинена майнова шкода, розмір якої підтверджується даними висновку товарознавчої експертизи №10669/10898-10904від08.05.2018 року на загальну суму 2 214гривень.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_8 просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 10000 грн. Розмір матеріальної шкоди обґрунтовує, тим, що саме такі витрати він мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Проте, суд зазначає, що позивач не надав жодних доказів, тобто не довів належним чином розмір завданої йому матеріальної шкоди.

Також, судом враховується, що позивачу згідно зберігальної розписки було повернуто наступне майно: алюмінієвий бідон об`ємом на 38 л. з кришкою, вартість якого становить 450,00 грн.; алюмінієвий бідон об`ємом на 3 л. з кришкою, вартість якого становить 117,00 грн.; алюмінієвий бідон об`ємом на 10 л. з кришкою, вартість якого становить 180,00 грн.; алюмінієвий бідон об`ємом на 3 л. без кришки, вартість якого, становить 95,00 грн.; алюмінієва каструля об`ємом на 30 л. без кришки, вартість якої становить 440,00 грн.; два алюмінієві тази об`ємом на 5 л. загальна вартість яких, становить 310,00 грн.; два алюмінієві сковорідки, без кришок, діаметром 30 см. загальна вартість яких становить 220,00 грн; столові алюмінієві прибори, а саме: 32 штуки вилок та 102 шт.ложок загальна вартість яких становить 402,00 грн.,а загалом позивачу було повернуто майна на загальну суму 2214 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди не підлягають задоволенню у наслідок недоведеності позовних вимог.

Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодуванняморальної (немайнової) шкоди» з наступними змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру майнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає доведеним, що у зв`язку із протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_8 дійсно зазнав душевних страждань. Крім того, враховується характер злочину та його негативні наслідки для позивача.

Таким чином, з урахуванням ст.ст.23, 1167 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодуванняморальної (немайнової) шкоди», суд виходячи із засад розумності виваженості та справедливості приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених процесуальні витрати за проведення судових експертиз за цим кримінальним провадженням.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (три) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання підвартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 серпня 2019 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, визначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 наступні обовязки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази кисневий балон, який передано на зберігання потерпілому вважати йому повернутим як власнику;

скутер ««Viper Aktive» який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_7 вважати йому повернутим як власнику;

алюмінієвий бідон об`ємом на 38 л. з кришкою; алюмінієвий бідон об`ємом на 3 л. з кришкою; алюмінієвий бідон об`ємом на 10 л. з кришкою; алюмінієвий бідон об`ємом на 3 л. без кришки; алюмінієва каструля об`ємом на 30 л. без кришки; дві алюмінієві тази об`ємом на 5 л.; дві алюмінієві сковорідки, без кришок, діаметром 30 см.; столові алюмінієві прибори: 32 штуки вилок та 102 шт. ложок, які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати йому повернутим як власнику.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 суму моральної шкоди у розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи №148 від 24.03.2017в сумі 351грн 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №10669/10898-10904 від 08.05.2018 в сумі 2 288 грн 00коп.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у у рівних частинах на користь експерта ОСОБА_10 судові витрати за проведення товарознавчої експертизи №2741/19 від 14.08.2018 в сумі 320 грн 00коп., тобто по 160 гривень з кожного.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення копії вироку.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий