Справа № 461/4393/20
Провадження № 1-кс/461/3576/20
УХВАЛА

11.06.2020 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2020 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.1 ст.366 КК України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, покликається на те, що постанову про закриття провадження вважає такою, яка прийнята слідчим у результаті проведення неналежного досудового розслідування, без повного та всебічного дослідження обставин справи. Вважає дану постанову невмотивованою, оскільки в ній не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють його закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження. Вказує, що у справі не проведено усіх необхідних слідчих дій задля забезпечення повного та об`єктивного досудового розслідування. Просить скаргу задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з мотивів, наведених у ній.

Слідчий в судовому засіданні скаргу заперечила, вказуючи, що усі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні були проведенні. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши скаргу, долучені до неї документи та витребувані судом матеріали кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що за результатами проведеного досудового розслідування 31 березня 2020 року слідчим слідчого відділу Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382, ч.1 ст.366 КК України.

ОСОБА_3 являється заявником у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню слідчий встановлює на підставі доказів, тобто фактичних даних, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 1 ст. 94 КПК України, оцінка доказів слідчим повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

За твердженнями слідчого у оскаржуваному рішенні, постанова прийнята за результатами оцінки отриманих в ході слідства доказів та відсутності об`єктивних та достатніх доказів вважати, що було вчинено злочини, передбачені ч.2 ст.382, ч.1 ст.366 КК України. До вказаного висновку слідчий прийшла, у зв`язку з тим, що за результатами досудового слідства не здобуто доказів, які б свідчили про вчинення службовими особами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року не містять доказів того, що органом досудового розслідування були проведені вичерпні передбачені КПК України слідчі, а також процесуальні дії необхідні для об`єктивного встановлення обставин даного кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що слідством допущено неповноту досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки слідством не було проведено усіх слідчих дій на встановлення обставин справи та не вжито достатніх заходів для встановлення обставин злочину, зокрема належним чином не вручено ОСОБА_3 копії постанови про відмову у визнанні потерпілим від 31.03.2020 року, що в свою чергу позбавило його права таку постанову оскаржити, у визначеному КПК порядку; не вирішено питання про необхідність проведення додаткового допиту заявника, хоча останній неодноразово звертався до органу досудового розслідування наголошуючи на обставинах які необхідно дослідити та перевірити в межах даного кримінального провадження, а також наводились зазначенні обставини у поданих ним скаргах в порядку ст.303 КПК України, відтак слідчим зроблено передчасний висновок про відсутність складу злочинів, з огляду на відсутність даних про належний розгляд клопотання заявника, зокрема його оповіщення про результати такого розгляду. В свою чергу, ймовірна зміна процесуального статусу заявника може призвести до необхідності проведення додаткових слідчих та процесуальних дій. Тобто, не досліджено усіх обставин справи, не надано отриманим доказами належної оцінки з точки зору їх взаємозв`язку.

Таким чином, в ході розгляду скарги встановлено, що органом досудового розслідування не було вжито вичерпних, достатніх та належних заходів, з метою встановлення та перевірки події злочину та доводів заявника щодо вчинення кримінальних правопорушень.

Всупереч положень ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття постанови, не містить мотивів прийняття постанови та їх належного обґрунтування, в тому числі з наведенням доводів щодо вичерпання можливостей отримання додаткових доказів у даному кримінальному провадженні.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи наведене, вважаю, що органом досудового розслідування не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи. Встановлені в ході розгляду скарги обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, неналежне виконання вимог процесуального закону у визначений законом спосіб, відтак оскаржуване рішення слідчого є передчасним, а тому постанову слідчого СВ Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2020 року про закриття кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.366 КК України слід скасувати, а матеріали кримінального провадження скерувати до Галицького ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області для відновлення слідства.

Таким чином, скарга є підставною та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_4 від 31.03.2020 року.

Матеріали кримінального провадження №0002236 від 23.06.2018 року скерувати до Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Львівській області для відновлення слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1