Номер провадження: 11-сс/813/1139/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001748 від 23.06.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: 137 причал «Чайка», особовий рахунок куреня № НОМЕР_1 в м. Одесі, не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 рокубуло задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001748 від 23.06.2020 року,та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , так як слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для забезпечення кримінального провадження.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, так як слідчий суддя не врахував, що стороною обвинувачення не доведено обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме не доведено наявності обґрунтованої підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливості застування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як у кримінальному провадженні не проведена експертиза відносно потерпілих та не встановлена тяжкість тілесних ушкоджень, часу та механізму їх отримання потерпілими, з огляду на зазначення цих обставин в повідомленні про підозру.

Також не відповідають дійсності висновки в ухвалі слідчого судді про відсутність у підозрюваного ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу.
Суд не врахував документів, які були надані стороною захисту, про наявність у підозрюваного родини, дружини, двох синів, що підтверджує наявність у нього міцних соціальних зв`язків, а також наявності постійного місця проживання, відсутності судимостей.
Відсутність постійного джерела доходу, оскільки підозрюваний звільнений з Збройних Сил України, не свідчить про можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування і суду, а також про можливість перешкоджати кримінальному провадженню, як зазначено в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді.
Можливість впливати підозрюваного на свідків та потерпілим спростовується тим, що під час кримінального провадження підозрюваний не намагався самостійно встановити місце проживання останніх, сторона обвинувачення не надала жодного доказу або обставин, про наявність таких фактів під час досудового розслідування.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також при розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п.с ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання, надані до нього матеріали, а також пояснення учасників апеляційного провадження, вважає, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не врахував в повній мірі при постановленні оскаржуваної ухвали.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296КК України, а саме у том, що 22.06.2020 року, о 23 годині 55 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме на 137 причалі «Чайка» в курені, який має лицевий рахунок № 15 в м. Одесі, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, дістав невстановлений предмет, зовні схожий на мисливську рушницю, та здійснив із нього два постріли в бік ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , спричинивши останнім тілесні ушкодження.
Таким чином, в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, а також в повідомленні про підозру від 23.06.2020 року, з огляду на інкримінування злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, фактично зазначено, що ОСОБА_8 вчинив інкриміновані дії не з хуліганських мотивів, а на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (а.п.1,33).

З пояснень потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 вбачається, що 22.06.2020 року, приблизно в 19:00 год., на 137 причалі, близько двох метрів від куреня підозрюваного, вони з друзями в кількості 16 осіб увімкнули музику та святкували день народження до вчинення підозрюваним інкримінованих злочинних дій о 23:55 год., від яких вони отримали тілесні ушкодження (а.п.10-26).
В протоколі огляду місця події від 23.06.2020 року об`єктом огляду є ділянка місцевості розміром 1 м на 1 м, яка знаходиться на причалі під номером № НОМЕР_2 між парканом та фасадом будівлі (а.п.7-9).

Таким чином, зазначеними доказами доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 в вчиненні протиправних дій, не зважаючи на відсутність відповідної медичної документації або експертних досліджень, в яких була б зафіксована наявність у потерпілих тілесних ушкоджень та визначення їх тяжкість.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування наявності підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено

В ухвалі слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.
З висновком слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується з тих обставин, що внаслідок вчиненого злочину чотирьом особам були заподіяні тілесні ушкодження.
Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив доведеність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя зазначив, що ризики, передбачені п.п.1,4 ст. 177 КПК України підтверджується тяжкістю вчиненого злочину та відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, місця роботи і офіційних джерел доходу.
При цьому, апеляційний суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. .

Таким чином, посилання сторони обвинувачення на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для доведеності наявності ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків спростовується матеріалами провадження, які були дослідженні слідчим суддею під час розгляду клопотання, а також під час розгляду апеляційної скарги, а саме свідоцтвами про реєстрацію шлюбу, а також про народження дітей (а.п.49, 57, 59).

Доводи прокурора про те, що підозрюваний постійно не проживає з дружиною та рідко спілкується з повнолітніми синами, не можуть бути прийняті до уваги, так як не підтвердженні жодними доказами.

Апеляційний суд приймає до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, де він, згідно характеристики від 23.06.2020 року, позитивно характеризується (а.п.50,61), а також ті обставини, що ОСОБА_8 ніколи до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, згідно посвідчення офіцера та пенсійного посвідченняє офіцером Збройних Сил України, під час проходження військової служби отримував грамоти за сумлінне виконання службових обов`язків та задовільно характеризується (а.п.51-55,60), що також об`єктивно підтверджує доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність висновків в ухвалі слідчого судді щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, так як всі зазначені докази навпаки підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного протягом його життя.

Відсутність у підозрюваного в даний час офіційного місця роботи сторона захисту не заперечувала, однак захисник пояснила, що підозрюваний виконує ремонтні роботи, що є джерелом його доходу, та підтверджується характеристикою з місця проживання (а.п.61).
При цьому, на думку апеляційного суду, зазначена обставина не підтверджує ризики, передбачені п.п.1,4 ст. 177 КПК України, наведені в клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя без належних доказів або фактів встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки вони не підтверджуються будь-якими доказами під час судового розгляду, а також під час апеляційного розгляду.

Апеляційний суд вважає, що, в порушення положень п.3 ч.1 194 КПК України, в клопотанні та в оскаржуваній ухваліне обґрунтовані висновки щодо неможливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, в цій частині апеляційна скарга також знаходить підтвердження.
Встановлена апеляційним судом наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме, що він раніше не судимий, одружений, має дітей, має постійне місце проживання, де позитивно характеризується, є офіцером Збройних Сил України, під час проходження військової служби отримував грамоти за сумлінне виконання службових обов`язків та задовільно характеризується, значно зменшує існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України встановленого в оскаржуваній ухвалі.
Під час апеляційного розгляду, з наданої стороною захисту медичної документації, встановлено, що підозрюваний має ряд тяжких захворювань, йому необхідно періодично проходить лікування у медичних закладах, яке в умовах слідчого ізолятору належним чином не може бути надане (а.п. 51, 52, 58).
Слідчий суддя зазначеним обставинам належної оцінки не дав, однак вони, на думку апеляційного суду, спростовують висновок слідчого судді про неможливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст. 176, ст. 194 КПК України, з урахуванням того, що під час розгляду клопотання доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та наявність ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст.177 КПК України, однак не доведені наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з урахуванням зазначених даних щодо особи підозрюваного, апеляційний суд вважає, можливим застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання з носінням електронного засобу контролю, який забезпечить запобігання встановленого ризику та належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована, оскільки її висновки не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах провадження, та постановлена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено, підозрюваному ОСОБА_8 має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з урахуванням приписів ст. 181 КПК України, так як апеляційний суд приходить до висновку, що він є достатнім для запобігання встановленому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , а також з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001748 від 23.06.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: 137 причал «Чайка», особовий рахунок куреня № НОМЕР_1 в м. Одеса, цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він повинен відбувати домашній арешт без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту та контроль за його поведінкою покласти на співробітників Київського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали Одеського апеляційного суду покласти на процесуального керівника.

Строк дії ухвали становить до 22.08.2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 10.07.2020 року о 14.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду№10.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4