Справа № 369/2617/20
Провадження №1-кс/369/578/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005083 від 12.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що Слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005083 від 12.12.2016, за фактом зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.
Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі заяви громадянина ОСОБА_4 .
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 19 квітня 2007 року між ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-009/133/2007, відповідно до якого ОСОБА_4 повинен був сплатити 315 000 доларів США тіло кредиту, 400 964, 07 доларів США - відсотки за кредитним договором, всього 715 964, 07 доларів США. Дата остаточного погашення кредиту - 19 квітня 2027 року.
З метою забезпечення повернення кредиту ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП Банк» уклали договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1407 га та домоволодіння загальною площею 311,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з укладенням договору іпотеки 19 квітня 2007 року приватним нотаріусом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було зареєстровано обтяження № 4838517, № 4838162 про заборону відчуження вказаного майна.
В подальшому, через неналежне виконання ОСОБА_4 своїх зобов`язань по кредитному договору № ML-009/133/2007, 27 червня 2013 року банк направив на його адресу іпотечне повідомлення № 12-4-10/7868, у якому зазначалось, що іпотекодержатель шляхом направлення такої вимоги розпочинає процедуру позасудового врегулювання та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом перереєстрації права власності на іпотекодержателя ПАТ «ОТП Банк», якщо протягом тридцятиденного строку вимога про сплату заборгованості за кредитним договором достроково в повному обсязі залишиться без задоволення.
Пунктом 2 статті 6.4. іпотечного договору №ЗСД-009/133/2007 встановлено, що «…У випадку непогашення Іпотекодавцем Боргових зобов`язань у строк, передбачений в Іпотечному Повідомленні, право власності на Предмет Іпотеки переходить від Іпотекодавця до Іпотекодержателя в день, наступний за останнім днем строку погашення Боргових зобов`язань вказаному в Іпотечному повідомленні. При цьому Іпотекодержатель зобов`язаний реалізувати предмет іпотеки протягом одного року…».
Однак ПАТ «ОТП Банк» у встановлені строки не зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки і вирішив звернутися до суду.
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 грудня 2013 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № ML-009/133/2007 від 19 квітня 2007 року в сумі 223 207,09 доларів США, що станом на 14 червня 2013 року еквівалентно 1 млн. 784 тис. 094 грн. 27 коп.
Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції міста Києва (далі - ВДВС Дніпровського РУЮ міста Києва) ОСОБА_6 від 11 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження № 45777558 з примусового виконання виконавчого листа № 755/25343/2013-ц, виданого 17 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва, про стягнення зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у вказаному розмірі.
Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ міста Києва ОСОБА_6 від 11 грудня 2014 року у виконавчому провадженні № 45777558 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення - 1 млн. 784 тис. 276 грн. 71 коп.
17 листопада 2016 року за заявою іпотекодержателя державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» ОСОБА_7 було вчинено реєстраційні дії за № 32408972 та № 32407959 про реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_4
17 листопада 2016 року за номером запису про право власності № 17481919, № 17481867, № 17481847 державний реєстратор ОСОБА_7 на підставі вимоги ПАТ «ОТП Банк» про усунення порушення від 16 червня 2016 року № 12-4-10/2200 вніс відомості про державну реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» права власності на земельну ділянку площею 0,1407 га та домоволодіння загальною площею 311,6 кв. м. за адресою: Києво-Святошинський район, с. Крюківщина, вул. Зоряна, 42.
17 листопада 2016 року за номером запису про право власності № 17481168, № 17481159, № 17481140, № 17481140 державний реєстратор ОСОБА_7 на підставі вимоги ПАТ «ОТП Банк» про усунення порушення від 16 червня 2016 року № 12-4-10/2200 вніс відомості про державну реєстрацію за ПАТ «ОТП Банк» вказаного домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами.
Однак, на момент проведення реєстраційних дій 17 листопада 2016 року «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») уже використав право на позасудове звернення стягнення на це нерухоме майно, тому підстав для внесення відповідних змін в реєстр не було.
Крім того, державний реєстратор порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки при проведенні державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно було наявне обтяження, про що свідчить лист Старшого державного виконавця від 29.01.2020 за вих. №45777558/1 в якому зазначено, що станом на 17.11.2016 постанова державного виконавця виконавче провадження №45777558 від 11.12.2014 про накладання арешту на майно боржника ОСОБА_4 була чинною та станом на 29.01.2020 зазначена постанова чинна.
Відповідно до Інформаційної довідки № 201604248 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, житловий будинок загальна площа (кв.м): 311.6, житлова площа (кв.м): 139, опис: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на праві приватної власності у розмірі частки 1 належить ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД», , підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, земельної ділянки та житлового будинку, серія та номер: 206, виданий 20.02.2020, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 .
Тому, слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1407 га з кадастровим номером :016:0028 та домоволодіння загальною площею 311,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності у розмірі частки 1 належать ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД», , шляхом заборони на відчуження та розпорядження зазначеним майном до моменту прийняття законного рішення у вказаному кримінальному провадженні.
Розгляд клопотання просив проводити у його відсутність, вимоги підтримав у повному обсязі.
В судове засідання слідчий не з`явився, у клопотанні просив розгляд клопотання проводити у його відсутність.
У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення представників власника майна оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005083 від 12.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1