Справа № 211/8044/19
Провадження № 1-кп/211/387/20
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

04 лютого 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0001675 відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду. Просить продовжити щодо обвинувачених дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 міс. оскільки підстави для скасування або заміни обраного запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Обвинувачені та їх захисники не заперечували проти призначення справи до слухання . В задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 просили відмовити та змінити на цілодобовий домашній арешт .

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду , а клопотання задоволенню з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Довгинцівському районному суду м. Кривого Рогу. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

За таких обставин, є достатні підстави для призначення даного обвинувального акту до судового розгляду, яке належить, враховуючи думку учасників судового провадження, здійснити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні .

Ухвалами слідчого судді від 12 12 2019 року до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , до кожного окремо , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 лютого 2020 року.

Суд, в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 посилається на те, що :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , не працює, не одружений, місця реєстрації не має, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, тому маються ризики не з`явлення до суду , може переховуватися від суду, вчиняти інші правопорушення, в суді на розгляді знаходиться інше кримінальне провадження відносно нього ж за ст.. 186 ч 2 КК України, оскільки свідки та потерпілий не допитані, може впливати на них , судовий розгляд по справі не розпочатий, тому продовжують існувати ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , не працює, не одружений, місця реєстрації не має, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, тому маються ризики не з`явлення до суду , може переховуватися від суду, вчиняти інші правопорушення, оскільки свідки та потерпілий не допитані, може впливати на них , судовий розгляд по справі не розпочатий, тому продовжують існувати ризики, передбачені ст.. 177 КПК України.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Вищевказані обставини, на думку суду, є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Суд також бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.
Враховуючи викладене , суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинувачених, кожного окремо , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів , в зв`язку з чим клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, так, як злочин у якому обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 був вчинений із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст .ст. 314-316 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 3 ст. 186 КК України на 13 лютого 2020 року, о 14-00 год..

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити на шістдесят днів до 03 квітня 2020 року включно без визначення застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області тримання під вартою, обраний під час досудового розслідування, продовжити на шістдесят днів до 03 квітня 2020 року включно без визначення застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити уповноваженій особі місць ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районий суд м. Кривого Рогу протягом 7 діб з дня її оголошення, а обвинуваченим з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1