Провадження № 1-кп/161/213/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 січня 2020 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004595 від 02 грудня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лемешів, Горохівського району, Волинської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину,не працюючого, не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , близько 09 години 02.12.2019, перебуваючи поряд з багатоквартирним житловим будинком в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом ривка з рук потерпілої ОСОБА_5 гаманця, в якому містилися грошові кошти в сумі 450 гривень та 200 польських злотих, що згідно з офіційним курсом валют Національного банку України станом на 02.12.2019 складає 1219,20 гривень, намагався відкрито викрасти вищевказане майно, проте не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений на місці випадковим свідком ОСОБА_6 .
Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), однак, з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, він 02.12.2019, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), однак, з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Оцінивши всебічно, повно та неупереджено досліджені докази, які визнані судом належними, допустимими та достовірними, суд приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні, що в діях ОСОБА_4 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України за ознаками вчинення умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), однак, з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та обвинувачений дійсно винний в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі, що підтверджується наявною письмовою заявою в якій остання зазначила, що претензій морального та матеріального характеру щодо обвинуваченого немає, щодо міри призначення покарання поклалася на розсуд суду.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: