Єдиний унікальний № 500/5232/19
Провадження № 1-кп/946/315/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 лютого 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0001182, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
15.11.2018 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185, ст.75 Кримінального кодексу України (далі КК) до одного року позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК,
сторона обвинувачення: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 , представниця уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_7 .
У судове засідання не з`явилася представниця персоналу органу пробації ОСОБА_7 , про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, заявою просила провести судовий розгляд без її участі. Відповідно ж до ч. 3 ст. 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_3 в ніч з 01 на 02 червня 2019 приблизно о 00:00 годин, більш точний час встановити не надалось можливим, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та зашкодити його злочинним діям, з метою таємного викрадення чужого майна перестрибнув через паркан будинку АДРЕСА_1 , проникнувши до подвір`я зазначеного домоволодіння, після чого шляхом розбиття скла на дверях проник до приміщення будинку, де в одній з кімнат виявив та намагався таємно викрасти пилосос торгової марки «LG» модель «V-C3E56NT» вартістю 812,25 гривень та телевізор торгової марки «Samsung» модель «CS-21Z40ZQQ» вартістю 1 012,50 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 1 824,75 гривні, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_3 , оскільки перестрибуючи через паркан він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги та у подальшому був виявлений на місці вчинення злочину.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, оскільки особа вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Статті КК, що передбачають відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:
3.Стаття 15. Замах на злочин
1. Замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
2. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Стаття 185. Крадіжка
1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб,
карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним у вчиненні злочину та пояснив, що крадіжку майна він вчиняти не збирався, він не проникав у будинок та підсобні приміщення та не забирав звідти телевізор та пилосос.

Він проживає в будинку АДРЕСА_1 навпроти через три будинки від будинку АДРЕСА_2 , який належить потерпілій. Приблизно о півночі 01 червня 2019 року він перебував у своєму дворі і почув лай собаки у дворі потерпілої. Він знав, що там ніхто не проживає і вийшов подивитися, чи не відбувається там крадіжка, хвіртка була зачиненою і він перестрибнув через паркан, зламав ногу та лежав у дворі, оскільки через сильний біль не міг пересуватися. Вранці прийшла потерпіла ОСОБА_6 і викликала швидку допомогу, яка забрала його на ношах у лікарню.

Раніше про нього ходили чутки, що він здійснює крадіжки, і він переліз на подвір`я потерпілої, щоб побачити, хто там і довести, що в цьому немає його вини. Потерпіла не просила його охороняти будинок і не надавала йому дозвіл заходити на подвір`я та в будинок. Телевізор важить 22 кілограми і він фізично не міг його винести. У будинку він був раз в житті при проведенні слідчого експерименту.

Після огляду фототаблиці в частині розташування біля хвіртки на вулиці телевізора і у дворі пилососа неподалік паркану, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що коли він перелазив через паркан, а також коли його виносили на ношах з двору ані телевізора, ані пилососа там не було. Чи були телевізор і пилосос на вулиці коли прийшла потерпіла йому невідомо.

Протокол слідчого експерименту він підтримує тільки в частині, що він перестрибнув через паркан, зламав ногу та його забрали медики швидкої допомоги. Під час слідчого експерименту він зізнавався оскільки працівники поліції залякували його, коли він перебував у лікарні. А під час проведення слідчого експерименту йому не погрожували, однак він боявся працівників поліції. Потерпіла показувала де що лежало, а він казав їй, що він там вперше.

6.Однак, версія обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не проникав до будинку потерпілої та не намагався викрасти її майно спростована під час судового розгляду, а його вина у вчиненні замаху на крадіжку майна потерпілої ОСОБА_6 в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

7.Так, потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що вона успадкувала будинок АДРЕСА_1 , там ніхто не проживав, однак там знаходилося майно, зокрема побутова техніка. Сусіди звечора чули шум, а зранку подзвонили її сестрі ОСОБА_8 , яка приїхала туди і виявила обвинуваченого ОСОБА_3 , який лежав на купі сміття зі зламаною ногою. Той розбив скло та пошкодив тумбочку в будинку. Коли вона туди приїхала, то його вже забрала швидка допомога. На подвір`ї працювали працівники поліції. Телевізор знаходився перед хвірткою зі сторони вулиці. А за хвірткою у дворі знаходився пилосос. На вхідних дверях у будинок було розбите скло. Перед вчиненням злочину телевізор знаходився у спальній кімнаті, пилосос також зберігався в приміщенні будинку.

Вона була присутньою під час проведення слідчого експерименту. Вони стояли на вулиці, а поняті були присутні біля слідчого та ОСОБА_3 . На запитання слідчого, як він заліз у двір той показав, що заліз на лавку на вулиці перед парканом і переліз через паркан. ОСОБА_3 сам показував, йому ніхто не підказував. Він був спокійним, ознак переляку вона не бачила. ОСОБА_3 проживає через дорогу, раніше бував у тому будинку, оскільки приходив у гості до її покійного батька. Речі, на які був замах крадіжки, їй повернуті.

8.Свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що є сестрою потерпілої ОСОБА_6 . Їй подзвонили сусіди і запитали, що вони там роблять, оскільки на вулиці стоїть телевізор. Приблизно о 10:00 годині ранку вона прийшла до батьківського будинку по АДРЕСА_1 , який належить її сестрі, та побачила на вулиці телевізор, а за парканом у дворі стояв пилосос. Вона зайшла у двір, відчинивши хвіртку власним ключем. На вхідних дверях в будинок було розбите вікно. Поряд вона виявила зламану тумбочку. Під навісом в кінці двору вона побачила ОСОБА_3 , який лежав там і повідомив їй, що зламав ногу. Вона подзвонила сестрі ОСОБА_6 , і розповіла про виявлене.

Вона та її сестра ОСОБА_6 були присутніми під час проведення слідчого експерименту, в якому брали участь поняті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Слідча попросила ОСОБА_3 показати, як все відбулося, а той показував, як залізав через паркан. Потім зайшли у двір та підійшли до вхідних дверей, де ОСОБА_3 показував яке вікно він розбив на дверях. ОСОБА_3 сам добровільно все показував без будь-якого примусу, йому ніхто не підказував. ОСОБА_3 показував, куди зайшов і звідки взяв речі. Крім поламаної ноги на ОСОБА_3 не було помітно видимих тілесних ушкоджень, він не скаржився, що його били чи примушували. На запитання слідчого ОСОБА_3 не казав, що не знає, де була техніка чи як він перелазив.

9.02 червня 2019 року потерпіла ОСОБА_6 звернулася до начальника Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області з проханням вжити заходи до ОСОБА_3 , який в ніч на 02 червня 2019 року проник у її домоволодіння, розбив вікно вхідних дверей в будинок, звідки намагався викрасти телевізор «Самсунг» сірого кольору і пилосос «LG» темного кольору, що підтверджується відповідною її заявою (а.п. 40). Відомості про це відображені у рапорті уповноваженої службової особи Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 02.06.2019 р. (а.п. 39), крім того ці відомості 03 червня 2019 року внесені до ЄРДР за № 0001182, що стало підставою для початку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.п. 38).

10.Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 02.06.2019 р., проведеного з дозволу потерпілої ОСОБА_6 (а.п. 41), телевізор торгової марки «Samsung» модель «CS-21Z40ZQQ» був виявлений на вулиці на відстані 30 см. від вхідної хвіртки, а пилосос «LG» модель «V-C3E56NT» також біля хвіртки неподалік паркану, однак на території подвір`я. Скло на вхідних дверях, що ведуть у приміщення, де зберігалися зазначені телевізор і пилосос, розбите та на підлозі розташовано багато уламків скла (а.п. 42 51).

11.Дані вказаного протоколу огляду місця події у сукупності з показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що в той час, коли вона о 10:00 год. прийшла до будинку, побачила на вулиці телевізор, за парканом у дворі стояв пилосос, на вхідних дверях в будинок було розбите вікно, а під навісом в кінці двору лежав ОСОБА_3 зі зламаною ногою, повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що коли його забирали лікарі швидкої допомоги, то на вулиці біля хвіртки ніякого телевізору та пилососу не було. У суду немає підстав вважати показання свідка ОСОБА_8 та дані протоколу огляду місця події неправдивими. А неправдиві показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.

12.Виявлені під час огляду місця події телевізор та пилосос були оглянуті відповідно до даних протоколу огляду предметів (а.п. 54 55).

13.Вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_3 , визначена висновком судової товарознавчої експертизи № 217 ТГ від 14.06.2019 р., згідно з даними якої ринкова вартість станом на 01.06.2019 р. за цінами вторинного ринку пилососу торгової марки «LG» модель «V-C3E56NT» становить 812,25 грн, а телевізора марки «Samsung» модель «CS-21Z40ZQQ» 1 012,50 грн (а.п. 52 61).

14.Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 замаху на викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 підтверджені даними протоколу слідчого експерименту від 09.07.2019 р., під час проведення якого ОСОБА_3 продемонстрував на місці події, як він переліз через паркан у двір, після чого розбив шибку та проник до будинку, звідки взяв пилосос та телевізор (а.п. 64 73).

15.Про те, що ОСОБА_3 добровільно, без примусу показав та розповів про обставини вчинення ним замаху на крадіжку в ході проведення слідчого експерименту свідчать показання понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

16.Так, свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду пояснила, що вона брала участь в якості понятої в проведенні слідчого експерименту в с. Ларжанка по вул. Молодіжна, 3. Слідча запропонувала ОСОБА_3 показати, що і як відбувалося, на що той показував. ОСОБА_3 показав, де залазив через паркан, ставши спочатку на лавку. Потім біля входу в будинок він показав, куди пройшов в будинок, де показав, де і що було. Слідча казала де їм понятим стояти, щоб було видно на фотографіях. ОСОБА_3 не казали, як він має показувати, йому не погрожували і не підказували. Крім поламаної ноги на ОСОБА_3 не було видимих тілесних ушкоджень. ОСОБА_3 не казав, що він не брав і не знає. ОСОБА_3 неохоче розповідав. Коли зайшли в коридор, і його попросили показати де і що знаходилось, той запитував, а що їм треба, щоб він показав. При ній ОСОБА_3 не показував, як виносив майно, яким чином він зламав ногу.

17.Свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснила, що влітку 2019 року її запросили для участі в проведенні слідчого експерименту по вул. Молодіжна, 3 у с. Ларжанка Ізмаїльського району. Там фотографували, ОСОБА_3 показував як заходив, що і як відбулося, що саме ОСОБА_3 показував, вона не пам`ятає, однак той поводив себе спокійно, йому ніхто не погрожував, ОСОБА_3 не висловлював скарг, що його били. У ОСОБА_3 була поламана нога, але інших тілесних ушкоджень, слідів побоїв не було.

18.Крім того, з метою перевірки скарг обвинуваченого щодо вчинення на нього тиску під час досудового розслідування судом за клопотанням сторони обвинувачення була допитана в якості свідка слідча, що проводила досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що під час проведення слідчого експерименту, крім неї, інші працівники поліції не заходили на подвір`я, з ОСОБА_3 вони не спілкувалися, на нього ніхто не здійснював тиск, вона не давала йому вказівок. ОСОБА_3 погодився взяти участь в цій слідчій дії і показував, як потрапив на подвір`я, як проходив в дім, як виносив майно, з його слів був написаний протокол, з яким ОСОБА_3 був ознайомлений. Обвинувачений ОСОБА_3 не скаржився їй на тиск з боку працівників поліції.

19.Показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повністю співвідносяться між собою та дають змогу суду дійти висновку про достовірність даних протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 р., відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_3 показував на місці обставини проникнення до будинку та здійснення змаху на крадіжку чужого майна.

20.Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, встановлені під час слідчого експерименту в частині встановлення, що він впав і зламав ногу коли перестрибнув через паркан у двір біля вхідної хвіртки (в місці, де в ході огляду місця події були виявлені телевізор і пилосос).

21.Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_3 неохото розповідав обставини здійснення ним дій, суд пов`язує з нещирим ставленням обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого діяння та до слідчої дії, але все ж враховує те, що ОСОБА_3 надав згоду на участь у проведенні слідчого експерименту, що підтверджується протоколом. Так, з протоколу випливає, що йому були роз`ясненні його права, передбачені ст. 42 КПК, у тому числі право на першу вимогу мати захисника, на отримання правової допомоги за рахунок держави, не говорити нічого з приводу підозри проти нього, обвинувачення або у будь-який моменту відмовитися відповідати на запитання, давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати, брати участь у проведенні процесуальних дій та інші. Обвинувачений ОСОБА_3 на пропозицію слідчого погодився прийняти участь у слідчому експерименті та показав на місці обставини вчинення ним злочину.

22.Оцінюючи допустимість протоколу проведення слідчого експерименту від 09.07.2019 р. з точки зору отримання його внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження, суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_3 не заявив про тиск на нього під час проведення цієї слідчої дії. І судом таких обставин встановлено не було.

23.За поясненнями ОСОБА_3 він зазнав тиску з боку працівників поліції, коли вони допитували його в лікарні, що стало предметом досудового розслідування за зверненням суду Державним бюро розслідувань, однак станом на момент завершення судового розгляду досудове розслідування цих обставин завершене не було.

24.Водночас, суд при ухваленні вироку не посилається і не спирається на дані, отриманні під час допиту ОСОБА_3 в лікарні, як на докази його винуватості. А як зазначив під час судового розгляду ОСОБА_3 , поліцейській чинили тиск на нього саме під час його допиту в лікарні, і не тиснули на нього під час проведення слідчого експерименту або безпосередньо перед ним.

25.А тому, враховуючи відсутність будь-яких відомостей про тиск на обвинуваченого ОСОБА_3 під час проведення слідчого експерименту 09.07.2019 р., а також інші докази, а саме показання потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про обставини проведення цієї слідчої дії, з яких випливає, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно без примусу та тиску прийняв участь у ній та добровільно показав на місці обставини вчинення злочину, у суду відсутні підстави визнавати цей доказ недопустимим.

26.Крім того, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 був виявлений на місці вчинення злочину, при цьому було зламане скло на вхідних дверях та майно було приготовлене біля вхідної на подвір`я хвіртки об`єктивно підтверджують дані, отримані в ході проведення слідчого експерименту.

27.Отже, сукупність досліджених судом доказів не залишає у суду сумнівів у тому, що саме обвинувачений ОСОБА_3 здійснив проникнення у будинок потерпілої ОСОБА_6 та намагався викрасти її майно, для чого телевізор виніс за межі подвір`я та, маючи намір повернутися за пилососом, який залишався на подвір`ї, та перестрибуючи через паркан, зламав ногу і не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

28.Давання обвинуваченим ОСОБА_3 неправдивих показань суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

29.Аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 та для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, оскільки обвинувачений вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
30.Разом з цим, підлягає уточненню дата вчинення ОСОБА_3 злочину. Так, в обвинувальному акті зазначено, що злочин було вчинено 01 червня 2019 року о 00:00 годин. Тоді як з досліджених судом доказів, а саме з показань обвинуваченого ОСОБА_3 (п. 5 вироку), потерпілої ОСОБА_6 (п. 7 вироку), заяви потерпілої ОСОБА_6 (п. 9 вироку), протоколу огляду місця події від 02.06.2019 р. (п. 10 вироку) випливає, що подія злочину відбулася в ніч з 01 на 02 червня приблизно о 00:00 годин, оскільки з досліджених доказів випливає, що ОСОБА_3 був виявлений на місці вчинення злочину вранці в день вчинення злочину, коли потерпіла і написала відповідну заяву до поліції, в цей же день і було проведено огляд місця події. Враховуючи ці обставини, а також те, що доба починається о 00:00 годин, а закінчується о 24:00 годині, то суд дійшов висновку, що злочин було вчинено в ніч з 01 на 02 червня 2019 року о 00:00 годин. Тому виклад фактичних обставин в цій частині слід уточнити.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
31.Сторонами кримінального провадження не доведені обставини, зазначені в обвинувальному акті, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_3 під час судового розгляду не визнав вину у вчинені злочину, що виключає його розкаяння. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 поставив під сумнів відомості, надані ним під час проведення слідчого експерименту, що виключає сприяння ним розкриттю злочину.

32.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, що відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором, та, відповідно, наявність таких не доведено.

Мотиви призначення покарання
33.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 68 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочини не було доведено до кінця.
34.Також суд враховує положення ч. 3 ст. 68 КК, відповідно до яких за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
35.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

36.Згідно даним, що характеризують ОСОБА_3 , встановленим органом з питань пробації, обвинувачений характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкогольними напоями.

37.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як дуже високі.

Органом пробації зроблений висновок про те, що зважаючи на інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити дуже високу небезпеку для суспільства та застосування соціально-виховних заходів неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю.

38.ОСОБА_3 має не зняту та не погашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності та вчинив новий умисний корисливий злочин також проти власності протягом нетривалого часу після ухвалення попереднього вироку (менш ніж через сім місяців). Крім того, ОСОБА_3 раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням. Суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, оскільки призначення менш суворого покарання не досягне мети його застосування. У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для застосовування положень ст. 69 КК.

39.При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує те, що він вчинив злочин після постановлення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2018 р., яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК до одного року позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Суд також враховує те, що призначене ОСОБА_3 покарання по вказаному вироку не відбуте ним повністю.

У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, а саме за сукупністю вироків.

Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009 р., відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, в силу ст. 71, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді одного року позбавлення волі, призначеного йому за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, три місяці позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
40.Судом встановлено, що ОСОБА_3 був затриманий у даному кримінальному провадженні 14 листопада 2019 року та досі тримається під вартою у зв`язку з тим, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2019 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 09 березня 2020 року.

41.З метою виконання вироку та запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду та вчинити інший злочин, суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 листопада 2019 року, зарахувавши йому таким чином в силу вимог ч. 5 ст. 72 КК в строк його покарання строк попереднього ув`язнення.

42.На підставі ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2019 р. арешт, та телевізор торгової марки «Samsung» і пилосос торгової марки «LG», вилучені 02.06.2019 р. в ході огляду місця події, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (а.п. 56), в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід повернути власниці потерпілій ОСОБА_6 , залишивши їх у неї.

43.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1 099,07 гривень (а.п. 62).

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
2.В силу ст. 71 КК ОСОБА_3 з повністю невідбутого ним покарання у виді одного року позбавлення волі за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.11.2018 р. частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком три місяці позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_3 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки дев`ять місяців.

3.Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

4.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 14 листопада 2019 року, зарахувавши йому таким чином в силу ч. 5 ст. 72 КК у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 листопада 2019 року до набрання вироком законної сили.

5.Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 1 099,07 грн (одну тисячу дев`яносто дев`ять гривень 7 копійок).

6.З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2019 р., та телевізор торгової марки «Samsung» і пилосос торгової марки «LG», вилучені 02.06.2019 р. в ході огляду місця події, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути власниці потерпілій ОСОБА_6 , залишивши їх у неї.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

9.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1