САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1722/19
Провадження № 1-кп/726/150/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000278 від 10.06.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянин України, одруженого, із професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2019, близько 20:55 годин, водій ОСОБА_5 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Ford Scorpio», номерний знак НОМЕР_1 , рухався разом із пасажиром ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по вул. Калинівській у напрямку вул. Хотинської в м. Чернівці, зі сторони вул. Московської Олімпіади, на швидкості більше 110 км/год., що перевищує допустиму в межах населеного пункту.

Наближаючись до будинку № 8 по Калинівській в м. Чернівці, водій ОСОБА_5 , не врахувавши дорожньої обстановки, проявивши самовпевненість у своїх діях, відволікся, внаслідок чого не впорався із керуванням транспортного засобу та допустив зіткнення із електроопорою.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди його пасажиру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден в потиличній ділянці по серединній лінії; в ділянці правої половини тазу; розрив селезінки, ускладнений гемоперитонеумом, які згідно висновку СМЕ № 674 мд від 17.07.2019, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 2.3 (д), 2.9 (а) та 12.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. (нові зміни з 01.01.2018).

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати

У судове засіданні потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій щодо відшкодування матеріальної шкоди відсутні, також просив суд суворо ОСОБА_5 не карати.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

Вину у вчиненому обвинувачений визнав в повному обсязі, щиро розкаявся.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений не заперечував фактичні обставини кримінального провадження і не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У звязку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття, відшкодування збитків та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, форму вини вчиненого діяння, каяття обвинуваченого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, позицію потерпілого, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся.

Судом враховано те, що обвинувачений допустив порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий. На обліку в лікаря - нарколога не перебуває. На обліку у лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.286 КК України, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого. Також, суд враховує конкретні обставини скоєного злочину, його наслідки, а також те, що потерпілий просив його суворо не карати та не має до нього претензій.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції статей Кримінального Закону , із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від відбування основного покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та запобігання останнім нових злочинів.

Застосування більш тяжкого покарання до обвинуваченого суд вважає недоцільним зважаючи на його особу та відношення до вчиненого злочину.

На думку суду, дане покарання буде відповідати вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з урахуванням обставин вчинення злочину та його наслідків, поведінки обвинуваченого після події, строком на 2 (два) роки, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі останнього, а також меті покарання, якою є запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати в загальному розмірі 2512 грн. 16 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого з огляду на таке. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При цьому, слід зазначити, що дана норма закону не передбачає можливості стягнення таких витрат на користь конкретної експертної установи, оскільки такі витрати згідно з ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з державного бюджету України.

Таким чином, оскільки матеріали кримінального провадження містять документальне підтвердження витрат держави на проведення експертизи, то є підстави для стягнення з обвинуваченого суми таких витрат.

Питання щодо процесуальних витрат в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього згідно пунктів 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає реальному виконанню та строк його виконання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 2512 грн. 16 коп.

Речові докази:

- автомобіль марки «Форд Скорпіо» державний номерний знак НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_5 ,

Цивільний позов не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1