279/2988/20
1-кс/279/562/20
іменем України
30 червня 2020 року
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням в якому зазначив, що 28.06.2020 року близько 11 години 40 хвилин працівниками УПП в Житомирський області на стаціонарному посту «Клочеве», було зупинено мотоцикл марки «Кавасакі» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та під час перевірки документів останнього було виявлено ознаки підробки реєстраційного документу на вказаний транспортний засіб.
В період часу з 12 год. 15 хв. по 13 год. 50 хв. 28.06.2020 року було проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована на 160 км автодороги Київ-Ковель, під час якого вилучено: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та мотоцикл марки «Кавасакі» д.н.з. НОМЕР_1 , що є речовими доказами у кримінальному провадженні.
Таким чином у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, які вилучені під час огляду місця події 28.06.2020 року, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та мотоцикл марки «Кавасакі» д. н. з. НОМЕР_1 - можуть бути використані як доказ в скоєнні вказаного злочину, тому клопотав про накладення арешту на вказане майно.
Постановою слідчого від 28.06.2020 року свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та мотоцикл марки "Кавасакі" , номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,
конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що предметом розслідування кримінального провадження є можлива підробка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , тому саме цей документ може бути використаний як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, його повернення може призвести до його зникнення чи знищення.
Необхідність накладення арешту на транспортний засіб слідчим не обгрунтована.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту лише частини вказаного майна майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу, тому воно підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
В накладені арешту на мотоцикл марки "Кавасакі", державний номерний знак НОМЕР_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1