Справа № 346/1886/20
Провадження № 1-кс/346/437/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянув в залі суду в м. Коломия клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 погоджене з прокурорм Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого , останній раз 25.03.2019р. Вижницьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу, 24.04.2020 року до Коломийського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за ч.1 ст. 186 КК України та 30.04.2020 року до Коломийського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження № 0000413 від 14.05.2020 року.
Клопотання надійшло до суду 16 травня 2020 року.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника, -
ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на розгляді в Коломийському міськрайонному суді перебувають матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України, однак після вчинення вказаних правопорушень, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив та вчинив повторно новий злочин проти власності за наступних обставин:

14.05.2020 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_5 , зайшов до магазину «Солодощі», що по пл. Шевченка 16, в м. Коломия, де побачив на прилавку скриньку із грошовими коштами для пожертв, під час чого у нього виник умисел викрасти дану скриньку з грошовими коштами.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, схопив скриньку для пожертв та направився до виходу із магазину, однак продавець даного магазину ОСОБА_8 , помітила викрадення скриньки та почала кричати, щоб останній поставив її на місце. Незважаючи на той факт, що дії ОСОБА_5 було викрито, оскільки він не мав змоги розпорядитись викраденим майном, останній продовжив вчинення злочину, усвідомлюючи що його дії носять відкритий характер та вчиняються на очах у інших осіб, підозрюваний покинув приміщення магазину із скринькою для пожертв вартістю 120 (сто двадцять) гривень з грошовими коштами в сумі близько 1000 (тисяча) гривень, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду БФ «Добра Бджілка» на загальну суму 1120 ( тисяча сто двадцять) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Івано-Франківської області Коломийського району с. Іваніців, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, на утриманні нікого не має, з неповною середньою освітою, непрацюючий, депутатом та інвалідом не являється, раніше неодноразово судимий,останній раз 25.03.2019 Вижницьким районним судом Чернівецької області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідка, протоколами огляду місця події, протоколом пред`явлення особи для впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.
У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена 2 ст. 186 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Підозрюваний ОСОБА_5 був доставлений в судове засідання. Клопотання про застосування запобіжного заходу отримав 15 травня 2020 року, о 16:52 год.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при прийнятті рішення за даним клопотанням просили врахувати, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, враховуючи особу підозрюваного, який знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змінити ними дані покази на досудовому слідстві, а також те, що підозрюваний може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник просять обрати цілодобовий домашній арешт.
Відповідно згідно ст. 191 КПК України особа, затримана на підставі ухвали слідчого судді, не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановлює ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме, ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого Королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).
Пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин (справа Нештяк проти Словаччини).
Зідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вч ненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Підстави для арешту передбачені нормами КК України та КПК України, Конвенцією про захист прав людини і основних свобод людини, а саме ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду по правам людини. Основна мета вказаної ст.5 Конвенції заключається в тому, щоб виключити необгрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі «Маккей проти Великобританії»). ЄСПЛ звертає увагу , що вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства,а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа «Плесо проти Угорщини»). В рішенні по справі «Джессіус проти Литви» ЄСПЛ роз`яснив , що в розумінні ст.5 Конвенції особа може бути взята під варту на підставі підпункта «с» пункта 1 цієї статті тільки в рамках кримінального судочинства з метою, щоб дана особа предстала перед компетентним органом за наявності обгрунтованої підозри. Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення Суду у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім цього, згідно практики Європейського суду з прав людини ,а саме §1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справах «Fox, Campbell and Hartley v. UK», «Dumont-Maliverg v. France»), підтверджують, що застосування такого заходу,як тримання під вартою, виправдовується тим, що була наявна обґрунтована підозра в тому, що підозрюваний скоїв злочин, в якому його обвинувачують. А отже, взяття під варту в даному випадку не порушує вимог §1 ст.5 конвенції.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.
Так підозрюваний ОСОБА_5 не працює, являється громадянином України, раніше неодноразово судимий, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, злочинними діями підозрюваного потерпілим завдана шкода.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий судя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, передбачене за вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється гр. ОСОБА_5 , з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності, останій може переховуватись від органів досудового розслідування та суду,
-підозрюваний ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою схилити їх до зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності,

-крім того підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
-також підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як на він вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
-підозрюваний, підтримуючи стосунки із кримінальним елементом району, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний тяжкий злочин;
Суд враховує, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України,зокрема застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є неможливим через відсутність осіб, які згодні взяти на себе це зобов`язання, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту є занадто м`якими запобіжними заходами, що не відповідають характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного.
Нормами частини 3 ст. 185 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави. Однак, враховуючи той факт,що щодо підозрюваного ОСОБА_9 є вже 2 кримінальних провадження,які знаходяться впровадженні суду за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.1 КК України, на які гр. ОСОБА_9 не з`являється,що свідчить про ухилення гр. ОСОБА_9 від покладених на нього обов`язків, відповідно підстав для визначення застави суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, погоджене прокурором Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000413, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 14.05.2020 р. задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого,останній раз 25.03.2019р. Вижницьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 850 гривень штрафу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - на строк 60 днів по 15 липня 2020 року до 12.00 год.
Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснити в УВП №12 м. Івано-Франківська.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Коломийську місцеву прокуратуру Івано-Франківської області.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.
Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1