Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кс/ 758/5665/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту на металевий човен «Прогрес-4» без номерних знаків, металевий човен «Фантом» без номерних знаків із навісних двигуном «Сузукі-115», накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2018 у справі № 758/7398/18, -

В С Т А Н О В И В :

Захисник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва про скасування арешту на металевий човен «Прогрес-4» без номерних знаків, металевий човен «Фантом» без номерних знаків із навісних двигуном «Сузукі-115», накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2018 у справі № 758/7398/18.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що слідчим суддею не враховано критерії, передбачені ч. 2 ст. 172 КПК України, зокрема, не враховано наслідки арешту майна ОСОБА_4 т а третіх осіб; не враховано співрмірність та розумність обмеження права власності завданням кримінального проваження; не враховано тяжкість злочину таи відсутність можливої спеціальної конфіскації майна у рамках інкримінованої ч. 1 ст. 249 КК України ( якою не передбачено спеціальну конфіскацію майна); не враховано відсутність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність; не враховано розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В ухвалі не зазначено чому слідчий суддя дійшов висновку, що майно відповідає криетрфіям, передбаченим ст. 167 КПК України. Слідчий суддя зазначає, що вказані об`єкти майна є речовими доказами та відповідають критеріям, всиановленим для речових доказів ст. 98 КПК України, тому з метою збереження речових доказв необхідним є наклалення арешту. Слідчий суддя не зазначив, чому саму він дійшов висновку, що вкаані обєкти нерухомого майна є речовими доказами, тому дане твердження є безпідставним. Матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу, що металевий човен «Прогрес-4» без номерниїх знаків, металевий човен «Фантом» без номерних знаків із навісних двигуном «Сузукі-115» є знаряддім вчинення кримінального правопорушення, так само і доказвв, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вказаного правопорушення.

У судове засідання захисник не з`явився, написав заяву про розгляд клопотання без його участі; вимоги, викладені у клопотанні підтримує.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно та прокурор про час та місце розгляду клопотання повідомлені.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2018 у справі № 758/7398/18 задоволено клопотання слідчого СВ ВП в річковому порту Київ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 ; накладено на металевий човен «Прогрес-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURI-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», 60 сіток з жилки підпільного виробництва, пластикові ящики 40 од. та металеві балії 3 од. із забороною їх використання, з метою запобігання продовження злочинної діяльності або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У вказаній ухвалі зазначено, що «клопотання слідчого за змістом, фомою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України; клопотання подане до суду в межах строків звернення, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України; наразі правовий режим манна, накласти арешт на яке просить слідчий, - тимчасово вилучене майно в порядку ст. 168 КПК України. Враховуючи зазначені вище обставиниу їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що слідчим було доведено необхідність накладення арешту на майно, вилученог в ході огляду місця події від 31.05.2018».

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судової процедури гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя відповідно до ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який виніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Зокрема, необхідно довести, що майно є речовим доказом та відповідає критеріям майна, на яке може бути накладено арешт, визначеним ст. 170 КПК України, слідчий повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, відповідно до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

У клопотанні слідчий вказує на необхідність накласти арешт на майно, як на речовий доказ у кримінальному провадженні, але при цьому не приводить жодного належного доказу на підтвердження вказаного і мети накладення арешту на майно. Тому слідчий суддя вважає, що існування правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України всупереч вимогам кримінального процесуального закону, є недоведеною як в клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами, так і в ухвалі слідчого судді.

Отже, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на майно, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у його клопотанні, оскільки ним не надано доказів, що майно, на яке просив накласти арешт є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину та відповідають критеріям, які зазначені у ст. 98 КПК України. До того ж в слідчим не додано до клопотання постанову про визнання речовими доказами вказаного нерухомого майна, тобто процесуального документу, яким би органи досудового розслідування надали їм статусу речових доказів у кримінальному провадженні. Відсутність такого процесуального документу нівелює мету накладення арешту на вказане нерухоме майно, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення збереження речових доказів, так як фактично у кримінальному провадженні їх немає, а тому обставини вказані у клопотанні слідчого є формальними.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000012 внесене до ЄРДР від 31.05.2018 повідомлення про підозру жодній особі не вручено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні жодна особа в статусі підозрюваного не перебувала, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

У даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно.

Власником вказаного майна є ОСОБА_4 на підставі договору № 69 від 06.11.2017 про надання послуг з будівництва рибопромислового судна із матеріалів замовника.

В ухвалі слідчий суддя не зазначив індивідуальні ознаки майна.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчий в клопотанні, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника.

З урахуванням вказаних обставин, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, та яку винесено з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника нерухомого майна, гарантованими законом, і завданням кримінального судочинства.

Керуючись ч.1 ст. 171, ч.2 ст. 171, ч. 5 ст. 171, ч. 1 ст. 172, ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту щодо металевого човна «Прогрес-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURI-60» № НОМЕР_1 та металевого човна «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2018 у провадженні № 1-кс/758/2732/18, справі № 758/7398/18.

Скасувати арешт на на металевий човен «Прогрес-4» без номерних знаків з навісним двигуном «MERCURI-60» № НОМЕР_1 та металевий човен «ФАНТОМ» без номерних знаків з навісним двигуном «SUZUKI-115», накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.06.2018 у провадженні № 1-кс/758/2732/18, справі № 758/7398/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1