Справа № 745/987/19
Провадження № 1-кп/745/27/2020
УХВАЛА
іменем України

20.03.2020 рокусмт. Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи відносно якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Сосниця клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000249 від 23.10.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холми Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, інваліда ІІ-ї групи, розлученого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 22 жовтня 2019 року близько 22:00 години, перебуваючи у приміщенні будинку за місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті ревнощів, умисно наніс ОСОБА_6 не менше шести ударів кулаками обох рук у область голови, шиї та правої верхньої кінцівки, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці нижньої щелепи справа, правої біля вушної ділянки, шиї зліва, правого плеча та передпліччя, вказівного пальця правої кисті, які згідно висновку експерта №123 від 22.11.2019 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні суспільно-небезпечного діяння визнав частково та дав показання, що вони з потерпілою розлучені, однак проживають разом в буд. АДРЕСА_1 . Так, потерпілої не було вдома 4 дні. На п"ятий день вона прийшла і почала кричати. Він її побив. Бив руками, біля 6 ударів в область голови та інших частин тіла. Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання, що 22.10.2020 року, коли вона повернулась додому то її почав бити обвинувачений. Бив по обличчю, наносив багато ударів. Вона закривалась руками. Коли вона вже лежала він вдарив її по животу. Потім він відійшов, та через деякий час повернувся і почав знову бити по голові, вдарив в щелепу. Після цього вона викликала поліцію. З обвинуваченим вони розлучені вже кілька років.

З висновку експерта №123 від 22.11.2019 вбачається, що у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці нижньої щелепи справа, правої білявушної ділянки, шиї зліва, правого плеча та передпліччя, вказівного пальця правої кисті,що могли утворитись від дії тупих предметів в тому числі 22.10.19р., та відповідно до п.2.3.1а, 2.3.26, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров"я. Комплекс вище вказаних тілесних ушкоджень не міг утворитись в наслідок самопадіння чи падіння з наданням тілу стороннього прискорення з висоти власного зросту на тверду поверхню. Для утворення вищевказаних ушкоджень достатньо шести травматичних впливів тупих предметів.
З висновку експерта №81 від 18.02.2020 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час інкримінованого йому правопорушення 22.10.2019 року, мали місце ознаки параноїдної шизофренії (Р20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), які позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Наявний психічний розлад у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час порушує його здатність правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час мають місце ознаки параноїдної шизофренії (Р20.0 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за його психічним станом на теперішній час, показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеними обставини, що підтверджують наявність в діях обвинуваченого ознак суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що полягали в нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілій.

Разом з тим, відповідно до ст. 18 КК України, суб`єктом злочинує фізична осудна особа, а згідно ч.2 ст.19 КК України, не підлягаєкримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Згідно ст. 93 КК України, примусовізаходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно-небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України. Відповідно до ч.4 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду. Відповідно до ч.2 ст. 513 КПК України, визнавшидоведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру, оскільки останній вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

За таких обставин, клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення 10000 грн завданої злочином моральної шкоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Разом з тим, ст. 1186 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі. Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з потерпілою та трьома неповнолітніми дітьми. (а.с.46).

За таких обставин цивільний позов не підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.18,19,92,93,94 КК України, ст.503,513 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.125 КК України задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Холми Корюківського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1