У Х В А Л А
іменем України

14 травня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000404 від 12.05.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору; автомобіль ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.05.2020, близько 06 год. 00 хв., на автошляху Мерефа-Павлоград в Зміївському районі Харківської області сталося зіткнення автомобіля ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого пасажиру автомобіля ВАЗ та водію автомобіля ІЖ були спричинені тілесні ушкодження.
Цього ж дня, відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404.

Під час огляду місця події від 12.05.2020, відкритої ділянки місцевості на автошляху «Харків-Павлоград», в с. Погоріле Зміївського району Харківської області, було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору; автомобіль ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

На підставі вище викладеного, слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні просив провести його розгляд за його відсутності.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Зміївським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000404 від 12.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а. с. 1).

Згідно протоколу огляду місця події від 12.05.2020 відкритої ділянки місцевості на автошляху «Харків-Павлоград», в с. Погоріле Зміївського району Харківської області, було виявлено та вилучено: автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору; автомобіль ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . (а. с. 3-4, 5).

Постановою слідчого від 13.05.2020 вилучені під час огляду місця події: автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору; автомобіль ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 визнано речовими доказами. (а. с. 7).

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений предмет відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні обґрунтовано зазначив, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.

Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмети, які були тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідають критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 12.05.2020 огляду місця події - відкритої ділянки місцевості на автошляху «Харків-Павлоград», в с. Погоріле Зміївського району Харківської області: автомобіль ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , червоного кольору; автомобіль ІЖ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зеленого кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , на якого покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, щодо якого застосовано арешт.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1