Справа № 159/2007/20
Провадження № 1-кп/159/266/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 301 100 001 71 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт № НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, з освітою середньою спеціальною, не працюючого, розлученого, особи з інвалідністю 3 гр., утриманців не має, відповідно до ст. 89 КК України - не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 15 год. 36 хв. 21.01.20 р. з терміналу банкомату АТ «ПриватБанк», що за адресою: м. Ковель Волинської обл., вул. Косачів, 8, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, користуючись мобільним телефоном своєї матері потерпілої ОСОБА_3 , через авторизацію входу без пластикової банківської картки зняв з електронного рахунка АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 2 000 грн, після чого таємно заволодів вказаною вище сумою та розпорядився цими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з обвинувальним актом, складеним 30.04.20 р. слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що був затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської обл.. Обвинувальний акт надійшов до суду 04.05.20 р..

Між обвинуваченим та потерпілою 25.05.20 р. укладено угоду про примирення, що подана суду у підготовчому судовому засіданні 25.05.20 р..

За умовами угоди про примирення обвинувачений беззастережно та у повному обсязі підозри визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у обсязі пред`явленого йому обвинувачення; щиро розкаюється у скоєному. Потерпілій повністю відшкодовано завдану шкоду та вона жодних претензій будь - якого характеру до обвинуваченого не має. Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 грн.

Потерпілою підтверджено повне відшкодування їй заподіяної злочином майнової шкоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості між потерпілою та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що наявні підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами для обвинуваченого, відповідає загальним правилам призначення покарання, передбаченим КК України, зокрема, п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком усвідомлює свої права, розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої. Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений.

Виходячи з викладеного угода про примирення підлягає затвердженню як така, що відповідає вимогам закону.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешти не накладались.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про примирення від 25 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 120 200 301 100 001 71 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази у справі: оптичний носій інформації - диск із відео з камер спостереження терміналу банкомату, виписки по картрахунку потерпілої - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1