КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/1341/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія 303, 304 КПК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 23.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0001539.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначає, що СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001539 від 15.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Згідно постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 23.08.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001539 від 15.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, провадження закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. 13.11.2019 року ОСОБА_6 звернувся до суду із скаргою на вказану постанову.

Крім того, слідчий суддя вказав на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.11.2019 р. вже розглянуто аналогічну скарга, а тому прийшов до висновку, що дана скарга задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги на рішення слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП м. Києва ОСОБА_9 від 23.08.19 про закриття кримінального провадження № 0001539 в суді першої інстанції.
Щодо дотримання строків на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року було постановлено без його виклику, копію оскаржуваної ухвали ним було отримано рекомендованим листом лише 27.01.2020 року, а апеляційну скаргу направлено поштовим відправленням 31.01.2020 року, відтак вважає, строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.
За доводами апелянта, ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам положень КПК України і реальній дійсності та підлягає скасуванню.
Щодо посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.11.2019 р. вже розглянуто аналогічну скарга, апелянт зазначає, що КПК України для слідчого судді не передбаченоправо відмовити потерпілому в задоволенні скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження у випадку, якщо аналогічна скарга потерпілого вже розглянута іншим слідчим суддею в т.ч. навіть, якщо інший слідчий суддя перед цим розглянув скаргу потерпілого і відмовив у її задоволенні, як це відбулося з його скаргою на рішення слідчого від 23.08.19 про закриття кримінального провадження в задоволенні якої йому відмовлено ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року.

На переконання ОСОБА_6 , КПК України не забороняє потерпілому повторно звертатисядо слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження та жодним чином не регулює скільки разів потерпілий може звертатися до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження

На думку апелянта, текст оскаржуваної ухвали слідчого судді від 13.11.19 прямо вказує, що відмовляючи в задоволенні його скарги на рішення слідчого від 23.08.2019 року, слідчий суддя діяв відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексуне регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7цього Кодексу.

ОСОБА_6 вказує на те, що в тексті оскаржуваної ухвали відсутні будь-які посиланняна загальні засади кримінального провадження, викладені у ст. 7 КПК Україниі повністю відсутнє розкриття їх змісту та застосування відповідно до обставин кримінального провадження №0001539 ЄРДР 15.06.2018 року, а також відсутнє посилання на конкретну засаду кримінального провадження, визначену у ст. 7 КПК України, з відповідними розкриттям її змісту та застосування з огляду на конкретні обставини провадження №0001539.
Окрім того, апелянт зазначає, що всупереч положенням ч.3 ст.306 КПК України судовий розгляд його скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України на рішення слідчого від 23.08.2019 про закриття кримінального провадження №0001539 здійснено взагалі без його участі та в його відсутність, оскільки станом на 13.11.2019 року він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

ОСОБА_6 та представник Київської місцевої прокуратури № 8, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, при цьому ОСОБА_6 безпосередньо як в апеляційній скарзі, так і в окремо поданому клопотанні висловив прохання про проведення апеляційного розгляду у його відсутність. Враховуючи викладене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка вказаних учасників не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Щодо строку на апеляційне оскарження, слід зазначити, що з матеріалів провадження за скаргою вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 13.11.2019 року була прийнята без виклику ОСОБА_6 , отже, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Відповідно до даних апеляційної скарги та додатків до неї, вказана ухвала слідчого судді була отримана ОСОБА_6 27.01.2020 р., а апеляційна скарга останнім подана 31. 01.2020 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відповідності до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК Українистрок на оскарження ухвали слідчого судді від 13.11.2019 року не пропущений та поновленню не підлягає.

По суті апеляційної скарги слід вказати, що 13.11.2019р. ОСОБА_6 подав до суду скаргу на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 23 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001539, відомості про яке 15.06.2018 року внесено до ЄРДР.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на вказану постанову слідчого, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.11.2019 р. вже розглянуто аналогічну скаргу, то слідчий суддя вважає, що дана скарга задоволенню не підлягає.
Однак, висновки слідчого судді, на переконання колегії суддів, є такими, що зроблені передчасно, оскільки їм передувала процедура судового розгляду, яка проведена з істотним порушенням норм КПК України.
Перш за все, слід відмітити, що відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її захисника, представника та слідчого, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
А як вбачається з матеріалів за скаргою, ОСОБА_6 не тільки не брав участі під час розгляду скарги, а навіть не був належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_6 .
Крім того, метою судового контролю, обов`язок якого покладено законом на слідчого суддю, є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні (ст. 3 КПК України).
Таким чином, судовий процес за правомірністю закриття кримінального провадження має бути дієвою гарантією прав і свобод людини та громадянина, що не допускає зловживань з боку посадових та службових осіб правоохоронних органів, сприяє виконанню завдань кримінального провадження та є одним із способів забезпечення правопорядку в державі.
Умови, за яких судовий контроль вважатиметься належним, визначені у відповідних нормах КПК України.
Так, згідно вимог ст.ст. 7, 284, 306, 370 КПК України судове рішення, ухвалене слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження повинно бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. При цьому в ст. 94 КПК України вказано, що слідчий суддя повинен оцінити кожний доказ (в межах, необхідних для прийняття відповідного процесуального рішення) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Статтею 23 КПК України закріплено обов`язок суду безпосередньо досліджувати будь-які докази.
З вищевикладених норм закону вбачається, що ухвала слідчого судді, постановлена за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, може вважатися законною та обґрунтованою лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження слідчим суддею всіх обставин кримінального провадження (в межах вирішуваних слідчим суддею питань) та безпосереднього вивчення й оцінки документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Оскільки лише наявність у розпорядженні слідчого судді вказаних матеріалів дасть можливість перевірити доводи учасників кримінального провадження щодо законності (незаконності) постанови про закриття кримінального провадження, та, взагалі, надасть можливість встановити обставини кримінального провадження, так як відомості щодо них є лише в цих матеріалах.
Разом з тим, в даному випадку для забезпечення законності під час кримінального провадження, а також недопущення порушень прав і законних інтересів сторін кримінального провадження, слідчому судді необхідно було витребувати матеріали кримінального провадження № 0001539, з`ясувати обсяг проведених слідчим слідчих дій, з`ясувати обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження, перевірити наявність або відсутність прокурорського контролю та відповідних процесуальних рішень. Вказані обставини мають істотне значення для прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення. Тобто, процедура судового розгляду скарги ОСОБА_6 не забезпечила собою належного контролю за дотриманням прав і свобод людини та громадянина у кримінальному провадженні, як це передбачено законом.
Посилання ж слідчого судді на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 12.11.2019 р. вже розглянуто аналогічну скарга, а тому скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягаєє передчасними. Так, кримінальний процесуальний закон хоч і не містить норм, які б обмежували кількість скарг на рішення слідчого, проте, ухвала слідчого судді, що набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. А як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя як підставу для відмови у задоволенні скарги вказав існування ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 р., яка станом на день постановлення оскаржуваної ухвали (13.11.2019 р.) законної сили не набрала.
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 є передчасними.
Оскаржуючи постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 23.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0001539, відомості про яке 15.06.2018 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_6 в скарзі наводив ряд доводів, які на його думку, свідчили про передчасність постановлення слідчим оскаржуваної постанови, проте, дані обставини без витребовування матеріалів закритого кримінального провадження, залишились не перевіреними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки слідчим суддею скаргу ОСОБА_6 було розглянуто з істотним порушенням вимог КПК, які зашкодили слідчому судді прийняти законне та обґрунтоване рішення, то ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів скарги для розгляду до суду першої інстанції, під час якого слідчому судді необхідно провести розгляд скарги на основі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження шляхом безпосереднього вивчення й оцінки документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Відповідно, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.11.2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 від 23.08.2019 року про закриття кримінального провадження №0001539 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4