ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/7126/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/102/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне заволодіння транпортним засобом
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі засуджений посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить її скасувати та постановити нову ухвалу з застосуванням до нього вимог ст. 81 КК України. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в місцях позбавлення волі він знаходиться з 23.02.2015. Вважає, що за час відбування покарання він довів своє виправлення, оскільки позитивно характеризується. Зазначає, що відбув 2/3 строку покарання, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, до роботи відноситься добре, за гарну поведінку та відношення до роботи має два заощадження, стягнень не має. Притягується до оплачуваної суспільної роботи та проведення виховних заходів установи. Вину у скоєному визнає у повному обсязі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого, який наполягав на задоволенні апеляційних вимог щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_8 належить залишити без задоволення, з наступних підстав.
Виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Як вбачається з відомостей судового провадження та особової справи ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий:
- вироком Люботинського міського суду Харківської області від 13.02.2008 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року розбавлення волі. Згідно с. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік;
- вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2008 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.09.2012 умовно-достроково на 3 місяці 24 дні;
- вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.03.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;
- вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31.07.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі.
Засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2016 року ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.03.2014 року по 02.09.2014 року та з 11.09.2014 року по 28.04.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання - 18.03.2014 року.
Кінець строку відбуття покарання - 16.05.2019 року.
Відповідно до ст.81 КК України, особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Пунктом 3 частини 3 зазначеної статті передбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
З характеристики, наданої ДУ «Харківська виправна колонія № 43», на засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він характеризувався посередньо. За матеріалами особової справи за час відбування покарання мав 8 стягнень та 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і переметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
В організації виховних заходів, які проводяться в установі, особистої участі не приймає, зарахований до участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», але зацікавленості у реалізації програми не виявляє. За час відбування покарання 27.06.2014, 23.07.2015, 31.08.2015, 29.06.2016, 11.07.2016 засудженому оголошено догани, 10.10.2014 поміщено на 3 доби до карцеру, 24.06.2016 поміщено на 3 доби до ДІЗО, 25.10.2017 оголошено попередження. Разом з тим 20.06.2017 та 15.06.2018 оголошено подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Згідно до витягу з протоколу № 16 засідання комісії від 19.04.2017 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення засуджених на підставі ст. 81 КК України, вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення.
Отже, згідно відомостей, які містяться в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, але після відбуття покарання вчиняв нові умисні, корисливі злочини, тому його поведінка та ставлення до праці не є визначальними підставами для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Більш того, ОСОБА_7 раніше 20.09.2012 вже звільнявся умовно-достроково, на невідбутий строк 3 місяці 24 дні при відбутті покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова, але ця обставина не стала стримуючим фактором, оскільки він продовжував вчинювати нові злочини.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці в місцях позбавлення волі не довів своє виправлення, оскільки остаточно не став на шлях виправлення і до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
Вищенаведені висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в судовому провадженні, а тому не можуть спростовуватись апеляційними доводами ОСОБА_7 , які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо відмови у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , внаслідок його передчасності.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року про відмову у задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4