Справа № 738/404/20
№ провадження 1-в/738/71/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засiданнi в режимі відеоконференції з ДУ «Менська виправна колонія № 91» клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, обґрунтоване тим, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, стягнень не має, працює.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав. Повідомив, що доган не має, працює на швейній дільниці, займається спортом.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити. Повідомив, що засуджений не конфліктний, стягнень та заохочень не має. розпорядку дня дотримується, залучається до 2-х годинних відпрацювань, працює посередньо, під контролем.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі. Направив до суду постанову спостережної комісії Менської районної державної адміністрації № 25, якою комісія погодила застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просила відмовити, оскільки той працює, але не постійно.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.
Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.
Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду справи. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харькова від 06.12.2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Київського районного суду м. Харькова від 23.11.2017 року, яким за ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_5 призначено покарання 100 годин громадських робіт (в порядку ст. 72 КК України переведено до 12 днів позбавлення волі), остаточно ОСОБА_5 призначено покарання 2 роки 6 місяців і 1 день позбавлення волі.
Строк відбування покарання обчислюється з 06.12.2018 року.

З характеристики засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 перебуваючи в СІЗО м. Харкова характеризувався посередньо: порушень вимог встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, дисциплінарні стягнення не застосовувались, до праці не залучався, не заохочувався.

З 18.10.2019 року відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91, де за час відбування покарання характеризується посередньо: дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення до засудженого не застосовувалися. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення.

З довідки планово-виробничого відділу вбачається, що засуджений працює 4 місяці з яких 2 місяці фактично виконував роботу.

Враховуючи, що засуджений хоч і працює та не порушує режим утримання, однак з цього не вбачається сумлінного ставлення до праці та сумлінної поведінки тому, що заохочення у засудженого відсутні, а тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь період строку відбування покарання, а тому клопотання про його умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання задоволенню не підлягає.

На пiдставi викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1