УХВАЛА

19 березня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 т. 191 та ч. 5 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СУ ГУНП в Рівненській області підполковник поліції ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначає, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007801 від 23.11.2017, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 червня 2015 року, відповідно до протоколу №1 загальних зборів членів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі Кооператив), головою Кооперативу обрано ОСОБА_5 .

Згідно наказу № 1 від 03.07.2015 ОСОБА_5 розпочав виконання обов`язків голови Кооперативу.

Відповідно до Статуту Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама» (далі Статут), затвердженого рішенням Загальних зборів членів Кооперативу протокол №1 від 12.06.2015, ОСОБА_5 , діючи, як його голова, відповідно до п.6.9-6.10 розділу 6 Статуту, обирається загальними зборами членів Кооперативу строком на три роки, підписує від імені Кооперативу банківські документи; представляє Кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; підписує від імені кооперативу угоди (договори між кооперативом та іншими особами); укладає з асоційованими членами договори пайової участі у будівництві; має право першого підпису на усіх розпорядчих документах кооперативу; приймає та звільняє найманих працівників, затверджує штатний розклад; здійснює інші повноваження, визначені загальними зборами членів кооперативу або статутом кооперативу.

05.02.2016 між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама», укладено договір пайової участі в будівництві № 60/2, відповідно до якого ОСОБА_7 прийнято в асоційовані члени Кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 60 загальною проектною площею 40,74 м. кв., на першому поверсі в другій секції у будівництві кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 . Відповідно до договору, загальний розмір пайового внеску ОСОБА_7 становив 403 326 гривень, що еквівалентно 14 965,71 доларів США. Відповідно до п. 3.4 ч. 3 договору пайової участі у будівництві, кооператив зобов`язаний організувати і забезпечити будівництво Об`єкту та здачу його в експлуатацію в термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску.

Крім, того, 05.02.2016 між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама», укладено договір пайової участі в будівництві № 59/1, відповідно до якого ОСОБА_8 прийнято в асоційовані члени Кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 59 загальною проектною площею 47,6 м. кв., на першому поверсі в другій секції у будівництві кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та АДРЕСА_1 . Відповідно до договору, загальний розмір пайового внеску ОСОБА_8 становив 471 240 гривень, що еквівалентно 17 485,71 доларів США. Відповідно до п.3.4 ч.3 договору пайової участі у будівництві, кооператив зобов`язаний організувати і забезпечити будівництво Об`єкту та здачу його в експлуатацію в термін до 30 червня 2016 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску.

Також, 20.07.2016 між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама», укладено договір пайової участі в будівництві № 28/4, відповідно до якого ОСОБА_8 прийнято в асоційовані члени Кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 28 загальною проектною площею 57,3 м. кв., на четвертому поверсі у четвертій секції у будівництві кварталу житлової та громадської забудови на АДРЕСА_1 . Відповідно до договору, загальний розмір пайового внеску ОСОБА_8 становив 555 810 гривень, що еквівалентно 22 367 доларів США. Відповідно до п.3.4 ч.3 договору пайової участі у будівництві, кооператив зобов`язаний організувати і забезпечити будівництво Об`єкту та здачу його в експлуатацію в термін до 30 березня 2017 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску.

03.05.2017 між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , головою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рівненська брама», укладено договір пайової участі в будівництві № 51/3, відповідно до якого ОСОБА_10 прийнято в асоційовані члени Кооперативу з метою отримання у власність квартири, будівельний номер 51 загальною проектною площею 59,56 м. кв., на дев`ятому поверсі у третій секції у будівництві кварталу житлової та громадської забудови на вулицях Костромська та АДРЕСА_1 . Відповідно до договору, загальний розмір пайового внеску ОСОБА_10 становив 641 900 гривень, що еквівалентно 24 500 доларів США. Відповідно до п.3.4 ч.3 договору пайової участі у будівництві, кооператив зобов`язаний організувати і забезпечити будівництво Об`єкту та здачу його в експлуатацію в термін до 31 жовтня 2017 року, за умови належного виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо здійснення пайового внеску.

10.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за вказаних фактичних обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказані обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, повністю підтверджуються матеріалами досудового розслідування, зокрема, показаннями потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 ; показаннями свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , висновками судових почеркознавчих експертиз та технічних експертиз документів; висновком судової економічної експертизи; протоколами огляду речових доказів документів у кримінальному провадженні щодо пайової участі у будівництві потерпілих, іншими здобутими в ході досудового розслідування доказами.
Оскільки у даному кримінальному провадженні виникли ризики, передбачені п.п. 1 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищувати та приховувати або спотворити речі, документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, особу підозрюваного, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому є всі підстави застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили його задоволити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, та просили суд обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, надати можливість працювати та утримувати свою сім`ю, оскільки має на своєму утриманні дружину та двох малолітніх дітей. Син ОСОБА_17 2015 року народження, має затримку психомовного розвитку, а тому потребує догляду та лікування. ОСОБА_5 , також має хронічне захворювання радикуліту. Окрім того, підозрюваний наміру перешкоджати слідству не має, а навпаки співпрацює з органом досудового розслідування.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, які не містять в собі жодних даних які б доводили обставини, що свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В судовому засіданні встановлено, що Рівненським СУ ГУНП в Рівненськй області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № № 0007801 від 23.11.2017, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

10.03.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за вказаних фактичних обставин, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Однак на думку слідчого судді, слідчим та прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано наявність в діях та поведінці ОСОБА_5 достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції." Відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин".
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 , п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 ). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтвоаних підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації які можуть служити підставою обґрунтованої підозри.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Тяжкість обвинувачення не може слугувати одиним обгрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації слід визначати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, інакше судові рішення щодо затсосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
Слідчим та прокурором також не надано жодних документів які б, підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Як встановлено в ході судового розгляду, свідки та потерпілі по даному кримінальному провадженні допитані, а отже немає підстав незаконно на них впливати, і слідчим не надано жодних доказів щодо впливу на свідків та потерпілих з боку підозрюваного. Крім того, проведено майже усі слідчі (розшукові) дії. Також суду не надано доказів стосовно вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушеннь. Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то суд вважає, що вказаний ризик також безпідставний, оскільки немає жодних переконливих доказів, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.
Крім того в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та двох малолітніх дітей. Син ОСОБА_17 2015 року народження, має затримку психомовного розвитку, а тому потребує постійного догляду та лікування. Підозрюваний ОСОБА_5 , також має хронічне захворювання радикуліту, раніше не судимий, займається суспільно - корисною працею для утримання своєї сім"ї. Таким чином, підозрюваний має стійкі соціальні звязки по місцю свого проживання. Інших вагомих ризиків, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим та прокурором не наведено.
Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених слідчим у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обовязки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193-194, 205, 309,376, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. на період досудового розслідування, а саме до 10.05.2020.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обовязки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених судом на період досудового розслідування, а саме до 10.05.2020.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1