ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА
18 червня 2020 року місто Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника потерпілих ОСОБА_13 ,
потерпілого ОСОБА_14 ,

перекладачів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
під час судового розгляду кримінального провадження № 0000661 від 21.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_17 запобіжний захід у виді тримання під вартою та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту посилалася на те, що обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, відомості щодо яких містяться в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Ризик переховування обвинувачених від суду обґрунтовується тим, що вони, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, будуть намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявки на виклики суду.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_18 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина Киргизької Республіки, а тому він має можливість залишити межі України, що може надати останньому у майбутньому можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Абдурахімзода ОСОБА_19 не має постійного місця роботи та постійного місця проживання в Україні, зареєстрований по АДРЕСА_2 , до затримання тимчасово проживав по АДРЕСА_3 , має паспорт громадянина Республіки Таджикистан, не має дозвільних документів на проживання в Україні.
Жусупалієв ОСОБА_20 не має постійного місця роботи, громадянин Киргизької Республіки, зареєстрований по АДРЕСА_4 , має постійне місце проживання в Україні, за адресою: АДРЕСА_5 .
Прокурор обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, згідно з яким обвинувачені можуть впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні тим, що обвинувачені перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про потерпілу ОСОБА_21 та інших обвинувачених, їхнє фактичне місце перебування, а також вирішальну роль їхніх показань у провадженні, можуть незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни ними показань, неявки до суду, зміни місця проживання, шляхом погроз, шантажу, підкупу, що може негативно вплинути на повноту та достовірність їхніх показань під час судового розгляду, та відповідно уникнення обвинувачених від покарання за скоєні ними злочини.
Також прокурор просила звернути увагу суду на те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовуються тим, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані та не мають ніякого офіційного джерела доходів. Крім того на даний час офісом Генерального прокурора прокуратури Київської області доручено проведення екстрадиційної перевірки щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого розшукують компетентні органи Республіки Таджикистан за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307-3 КК Республіки Таджикистан. Стосовно останнього винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його оголошено в розшук.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 заперечував щодо продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просив змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби, оскільки останній не порушував встановленні відносно нього судом обмеження.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_12 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити останньому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_18 підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заперечував щодо клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на його думку, обвинувачений не має будь-якого наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілих і свідків, оскільки свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах не визнає повністю, а тому мас бажання довести це у суді під час розгляду справи по суті; крім того захисник подав на адресу суду договір оренди квартири від 03.02.2020 відповідно до якого ОСОБА_7 винаймає квартиру та має місце проживання в м. Києві; одружений та має на утриманні дружину яка не працює та двох малолітніх дітей, які також як і батьки ОСОБА_7 , на законних підставах перебувають в Україні та всі, окрім дружини, звернулися офіційно до органів ДМС України за захистом в Україні з метою отримання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту. Тим більше, оскільки підзахисний перебуває у міжнародному розшуку, відсутні підстави вважати, що підзахисний намагатиметься втекти, будучи обізнаним, що він буде одразу ж затриманий під час будь-якої спроби чи намагання перетнути кордон майже кожної країни світу. Крім того, обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені, отримані та зібрані ще на стадії досудового розслідування. Обвинувачений не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки він є особою раніше не судимою, з позитивними характеристиками, а тому обвинувачений повинен їх забезпечувати, а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на його думку ризики заявлені прокурором є необґрунтовані та не доведенні. ОСОБА_7 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки на території України, не має наміру впливати потерпілих та свідків по справі, а тому він просив обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме, особисте зобовязання.
Представник потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_14 потерпілий підтримали клопотання прокурора стосовно продовження запобіжних заходів усім обвинуваченим.
Заслухавши клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, думку сторін судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.
Оскільки, обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому ОСОБА_17 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_18 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, один з яких є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Крім того, обвинувачений ОСОБА_18 не має постійного місця роботи та проживання в Україні, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина Киргизької Республіки, а тому він має можливість залишити межі України, крім того перебуває на території України без належних документів, що може надати останньому у майбутньому можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які не допитані в судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З огляду на вищевказане клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання прокурора та захисника щодо запобіжного заходу ОСОБА_7 , колегія суддів констатує, що обставини на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає, що інший більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Так, ризик переховування ОСОБА_7 від суду не відпав та обґрунтовується тим, що він, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання та неявки на виклики суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та постійного місця проживання в Україні, зареєстрований по АДРЕСА_2 , до затримання тимчасово проживаючий по АДРЕСА_3 , має паспорт громадянина Республіки Таджикистан, не має дозвільних документів на проживання в Україні, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які не допитані в судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості. Також на даний час офісом Генерального прокурора прокуратури Київської області доручено проведення екстрадиційної перевірки щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого розшукують компетентні органи Республіки Таджикистан за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307-3 КК Республіки Таджикистан. Суд критично ставиться до доводу захисника про наявність місця проживання ОСОБА_7 в м. Києві, оскільки суд звертає увагу на те, що поданий захисником договір оренди житла належним чином нотаріально не завірений, не містить відомостей про документи, що підтверджують право власності орендодавця на житло, а також згідно договору орендатором житла є ОСОБА_23 , а не ОСОБА_7 .
З огляду на вищевикладене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволення, а стороною захисту не доведено, що більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.
Оцінюючи доводи прокурора та захисника при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд зазначає, що ризики які стали підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не зменшились та продовжують існувати. Суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, ризик переховування ОСОБА_6 від суду продовжує існувати. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного місця роботи, уродженець Киргизької Республіки, громадянин Киргизької Республіки, зареєстрований по АДРЕСА_4 , має постійне місце проживання на території України за адресою АДРЕСА_5 .
Щодо клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби, суд зазначає, що обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 є дієвий, відомостей про порушення останнім обраних відносно нього обмежень суду не надано, однак запобіжний захід у нічну пору доби створить умови для існування ризику незаконно впливати на свідків та потерпілих, які не допитані в судовому засіданні, чим перешкоджати кримінальному провадженню, яке є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
З огляду на вищевикладене клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а в клопотанні сторони захисту слід відмовити.
Керуючись статтями 177, 183, 184, 186, 193, 194, 199, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_24 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити в задоволені клопотання сторони захисту.

Продовжити ОСОБА_24 , обвинуваченому в кримінальному провадженні № 0000661 від 21.11.2019у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 17 серпня 2020 року включно.

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити в задоволені клопотання сторони захисту.

Продовжити ОСОБА_7 , обвинуваченому в кримінальному провадженні № 0000661 від 21.11.2019у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 17 серпня 2020 року включно.

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити, відмовити в задоволені клопотання сторони захисту.

Продовжити ОСОБА_6 обвинуваченому в кримінальному провадженні № 0000661 від 21.11.2019у вчинені злочину передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 18 серпня 2020 року, на час судового розгляду кримінального провадження, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 , з покладанням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання ;

- носити електронний засіб контролю;

- надати дозвіл щодня з 13:00 до 14:00 год. відвідувати продуктові магазини та аптеки в межах міста Ірпінь.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ірпінський відділ поліції ГУ НП у Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_25 -Тьолушкіна

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3