Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1366/19 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляд укримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и л а :

Вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року ОСОБА_8 засуджений за п.10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 129; ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 152; ч.3 ст. 152, ч.4 ст. 152, ч.4 ст. 296, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі.

02 жовтня 2017 року ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про перегляд зазначеного вироку за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами.

На ухвалу суду ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду й призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку глави 34 КПК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог КПК України, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскаржена ухвала вручена йому на українській мові, якою він не володіє, що утруднює можливість з її ознайомленням та створює перешкоди доступу до правосуддя. Визнання судом недопустимих доказів допустимими є зловживанням суддів. Суд не забезпечив його особистої участі в судовому засіданні. Викладені в його заяві доводи про наявність нововиявлених обставин судом не перевірялися, а посилання в ухвалі на перегляд вироку судом касаційної інстанції не є тією обставиною, яка перешкоджає розгляду справи за нововиявленими обставинами. Розгляд справи у Верховному Суді України відбувся з порушенням, йому не забезпечено право мати захисника та перекладача, а залишення без змін Верховним Судом України вироку Апеляційного суду Львівської області свідчить про недобросовісність перевірки законності й обґрунтованості такого.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 підтримала, покликаючись на викладені в ній доводи, просить апеляційну скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 вважаєапеляційнускаргунеобґрунтованою, проситьзалишитиїї без задоволення, а судоверішення без змін.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання у ФКУ ВК № 18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу на території Російської Федерації, в апеляційній скарзі не ставить питання про свою участь в апеляційному розгляді та з клопотанням про судовий розгляд у режимі відеоконференції не звертався.

Захисник та прокурор вважають за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності засудженого.

За таких обставин колегія суддів ухвалила проводити апеляційний розгляд у відсутності засудженого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора щодо законності судового рішення, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У своїй заяві від 02.10.2017 як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року засуджений ОСОБА_8 покликається на п.2 ч.2 ст. 459 КПК України в редакції Закону № 4651-VIвід 13.04.2012 (чинного на момент звернення із заявою), згідно з яким нововиявленими обставинами визнаються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження. В обґрунтування заяви ОСОБА_8 зазначає про порушення його права на захист та про зловживання суддів, яке полягає у прийнятті та визнанні недопустимих доказів допустимими, що лягли в основу обвинувачення.

Відмовляючи у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції покликався на те, що обставин, які могли б бути визнані нововиявленими відповідно до вимог ст. 459 КПК України, заявником не наведено й заява ОСОБА_8 є необґрунтованою й безпідставною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Під час розгляду кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_8 останньому в апеляційному суді та в суді касаційної інстанції в повному об`ємі було забезпечено реалізацію права на захист.

При розгляді заяви ОСОБА_8 суд першої інстанції правильно врахував, що вирок Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року оскаржувався стороною захисту (засудженим ОСОБА_8 ) до Верховного Суду України, який перевірив наведені ОСОБА_8 доводи і вирок апеляційного суду залишив без змін, а касаційну скаргу засудженого - без задоволення, констатувавши відсутність істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону.

Під зловживанням суддів під час кримінального провадження (на яке покликається апелянт) слід розуміти вчинення ними умисних дій, які містять склад злочину і спричинили винесення завідомо неправосудного вироку, постанови, ухвали.

За змістом ч.3 ст. 459 КПК України (в редакції Закону № 4651-VIвід 13.04.2012) зловживання суддів як підстава для перегляду вироку повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку підтверджені матеріалами розслідування.

Між тим вирок чи матеріали розслідування на підтвердження зловживання суддів відсутні, а отже відсутні й підстави для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Із змісту заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами вбачається, що засуджений фактично не погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, які лягли в основу обвинувального вироку, з точки зору їх допустимості.

Таким чином вимога ОСОБА_8 про визнання зазначених у заяві обставин як нововиявлених зводиться до надання доказам іншої правової оцінки, ніж зазначено у вироку, та є намаганням засудженого повторно переглянути судове рішення, яке у встановленому порядку набрало законноїсили.

У зв`язку з цим обставини, на які покликається засуджений як на підставу перегляду вироку, не відповідаютьні критеріям нововиявлених обставин у розумінні вимогст. 459 КПК України (в редакції Закону № 4651-VIвід 13.04.2012), ні критеріям виключних обставин щодо встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання суду під час кримінального провадження в розумінні п.3 ч.3 ст. 459 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03.10.2017).

Доводи апеляційної скарги також за своєю суттю є незгодою з наданою судом першої інстанції оцінкою доказів у кримінальній справі. Такі доводи не свідчать про наявність нововиявлених обставин, і колегія суддів їх до уваги не бере.

Європейський суд з прав людини зазначав у своїх рішеннях, щ оскасування остаточних судових рішень є порушенням принципів неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної справи і правової визначеності, а отже положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Принцип неприпустимості повторного розгляду одного разу вирішеної судом справи закріплює, що жодна із сторін не може вимагати перегляду остаточного і того, що набрало законноїсили, рішення тільки з метою проведення повторного слухання та отримання нового рішення. Повноваження щодо перегляду справи повторно здійснюється з метою виправлення судових помилок, неправильного відправлення правосуддя, а не перегляду по суті, що вбачається з рішень Європейського суду з прав людини в справах: «Бурлеску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України».

Покликання апелянта як на підставу скасування судового рішення на те, що оскаржена ухвала вручена йому на українській мові, якою він не володіє, і що суд не забезпечив його особистої участі в судовому засіданні, колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не заявляв про неволодіння ним українською мовою і питання про переклад процесуальних документів на іншу мову не порушував.

Зважаючи на викладені в апеляційній скарзі доводи, Львівським апеляційним судом 22 листопада 2019 року за вих. № 1-34/03/41593/2019 було скеровано на ім`я начальника ФКУ ВК № 18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу для вручення засудженому ОСОБА_8 , в тому числі, копію ухвали Стрийськогоміськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року з перекладом на російську мову (а.с.135, 138-143).

На день розгляду апеляційної скарги від засудженого ОСОБА_8 доповнень до апеляційної скарги чи клопотань не надходило.

Відбування ОСОБА_8 на даний час покарання у ФКУ ВК № 18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу на території Російської Федерації виключає можливість його особистої участі у розгляді заяви в суді.

З клопотанням про судовий розгляд з його участю в режимі ОСОБА_9 не звертався. Захист інтересів засудженого ОСОБА_8 в суді першої інстанції під час розгляду його заяви про перегляд вироку суду за новоявленими обставинами здійснювала адвокат ОСОБА_10 , яка висловила позицію щодо поданої заяви й така співпадає з позицією ОСОБА_8 , і таким чином було забезпечено право останнього на захист.

Порушення вимог кримінального процесуального закону та вимог Конституції України судом першої інстанції допущено не було.

Судове рішення не суперечить рішенням Європейського суду з прав людини, на які покликається апелянт.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала суду відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_8 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4