ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/9178/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2315/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 02 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника та повернуто прокурору обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0001192 від 28 03 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України для приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України (а.с.55-57).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив: оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження; призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що жоден із вказаних в ухвалі суду доводів не є підставою для повернення обвинувального акту (а.с.58-60).

Позиції учасників апеляційного провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокуророві, послався на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення за ч.1 ст.366 та ч.4 ст.358 КК України, а лише містить опис обставин скоєного правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими. Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 своїми діями порушив вимоги «Положення про організацію освітнього процесу в Харківському національному університеті ім. В.Н. Каразіна» затвердженого рішенням вченої ради ХНУ ім. В.Н. Каразіна від 27 03 2017 року протоколом №-5 та вимоги Інструкції Міністерства охорони здоров`я України від 15 04 2014 року «Щодо оцінювання навчальної діяльності студентів в умовах впровадження Європейської кредитно-трансферної системи організації навчального процесу». Разом з цим, в обвинувальному акті не зазначено які саме пункти вказаних нормативних документів обвинуваченим порушені, не наведений виклад цих пунктів, не зважаючи на те, що кримінальні правопорушення злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , в даному випадку, є по суті бланкетними нормами.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, так як вони не ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Згідно з ч.5 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам Кодексу.
Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому і таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд приймає у тому випадку, якщо без усунення виявлених недоліків кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Як вбачається з тексту обвинувального акту, у ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з дотриманням вимог КПК України сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , дана правова кваліфікація злочинам та визначені частини та статті КК України. Фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Підстав вважати, що обвинувальний акт не відповідає приписам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає, а тому посилання суду першої інстанції на те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення за ч.1 ст.366 та ч.4 ст.358 КК України, а лише містить опис обставин скоєного правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, в обвинувальному акті не зазначені конкретні об`єктивні ознаки спрямованості умислу і мотиву дій обвинувачених, а фактичні обставини, що характеризують об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину є незрозумілими та суперечливими, - є необґрунтованими, з зазначених вище підстав.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 відсутнє посилання на пункти нормативних документів, які були порушені обвинуваченим, не наведений виклад цих пунктів, не зважаючи на те, що злочини, в який обвинувачується останній, є по суті бланкетними нормами, - не може свідчити про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам КПК України і не є перешкодою для призначення судового розгляду, під час якого прокурор, за наявності для того підстав, відповідно до положень ст. 338 КПК України має право змінити право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення.
Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акту в розумінні положень ст.314 КПК України, а сам процесуальний документ щодо ОСОБА_7 , складений за результатами досудового розслідування, повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 02 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.366 та ч.4 ст.358 КК України, скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:
____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4