Справа № 522/3685/20
Провадження по справі № 1-кс/522/5248/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про накладання арешту в рамках кримінального провадження № 0001021 від 03.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
Представник цивільного позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про арешту майна у кримінальному провадженні №0001021 від 03.03.2020 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.186, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України, мотивуючи наступним.
В провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001021 від 03.03.2020 року, за ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Відомості до ЄРДР були внесені за фактом вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які були вчинені за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи в орендованому останнім офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , вступили в злочинну змову, направлену на вимагання грошових коштів у ОСОБА_2 , якого з ОСОБА_5 раніше зв`язували договірні відносини. Зокрема, 10.08.2019 року між ФОП ОСОБА_5 (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено договір про надання консультаційних послуг №040-71, предметом якого було надання Виконавцем Замовнику консультаційних послуг та контроль робіт зі створення лабораторії.

В рамках даного договору, ФОП ОСОБА_2 було надано відповідні послуги в повному обсязі та виконано усі погоджені із Замовником завдання та обов`язки по договору.

Проте, 01.03.2020 року ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_2 та під приводом розмови, призначив зустріч у приміщені орендованого ним офісу за вищевказаною адресою.

У вказаний день приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_2 сумісно з ОСОБА_6 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , прийшов на зустріч до офісного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де їх зустрів останній разом із ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи у відповідності до своєї злочинної ролі, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_2 та штовхнув його правою рукою у ліве плече, при цьому наказавши зайти до приміщення вказаного офісу, що останній зробив, відчуваючи хвилювання за своє життя і здоров`я, та його прикладу прослідував ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 в цей час перебував поряд, спостерігаючи за діями ОСОБА_4 .

Перебуваючи безпосередньо у приміщенні вказаного офісу, у відповідності до спільного з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 взяв зі стільця заздалегідь підготовлене знаряддя для вчинення злочину - молоток, та висловив ОСОБА_2 вимогу передачі їм грошових коштів в розмірі 3000 доларів США (01.03.2020 курс долара за НБУ становить 24,561 гривні, тобто 73 683 гривень), на що потерпілий відповів відмовою, через що ОСОБА_4 наніс потерпілому удар долонею в область обличчя задля підтвердження існування реального наміру реалізації їхнього з ОСОБА_5 злочинного наміру. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, ОСОБА_4 , тримаючи в руках молоток, продовжив висловлювати потерпілому погрози застосування насильства, при цьому, користуючись фізичною перевагою. В подальшому ОСОБА_4 змусив ОСОБА_2 власноруч написати розписку про неіснуючу заборгованість перед ОСОБА_5 в розмірі 30 000 доларів США (01.03.2020 курс долара за НБУ становить 24,561 гривні, тобто 736 830 гривень) під заставу належного ОСОБА_2 професійного обладнання, тим самим виконавши всі дії в частині відведеної йому ролі, відповідно до спільного злочинного плану, спрямованого на вимагання.

Крім того, в подальшому в цей же день ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили відкрито викрасти належне ОСОБА_2 майно, при цьому визначивши як предмет на який будуть направлені протиправні дії професійне обладнання, що перебувало в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в орендованому ОСОБА_2 . Вийшовши з приміщення офісу, орендованого ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , останній разом з ОСОБА_4 , маючи на меті отримати від ОСОБА_2 належне йому майно, змусили останнього викликати вантажний автомобіль, через мобільний додаток служби таксі «Болт». Виконуючи вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілий зробив замовлення, на виконання якого прибув автомобіль марки «Мерседес Віто», після чого ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спрямували за адресою розташування офісу потерпілого.

Так, прибувши до вказаного офісу, потерпілий під тиском з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відчинив своїм ключем двері до офісу, після чого останні проникли до приміщення та у відповідності до наказу ОСОБА_4 , допоміг останньому та ОСОБА_5 винести зі свого офісу та погрузити до багажника та салону автомобіля вищевказаного автомобіля марки «Мерседес Віто», який очікував поряд з офісом потерпілого, належне йому професійне обладнання, а саме: відеореєстратор «Adhua» s/n 42062DCRAZIF746 , системний блок «Vinda» у корпусі чорного кольору, печатний пристрій model S-360-24, печатний пристрій model S-360-12, печатний пристрій model РS 240-12, фотополімерний пристрій Photon P319001A090425, системний блок марки «LG» у корпусі чорного кольору, системний блок «НР» s/n CZC95204YХ, паяльна станція блакитно-жовтого кольору model BAKY-603-D та друкуючий фанерний пристрій, загальною вартістю 30 000 доларів США (23.03.2020 курс долара за НБУ становить 27,83 гривні, тобто 834 900 гривень). Виконавши всі дії відповідно до злочинного плану та досягнувши спільної мети, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з потерпілим ОСОБА_2 повернулись до офісного приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська 55, м. Одеса, де ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відпустили потерпілого, після чого розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 01.03.2020 року перебуваючи на вулиці, поряд з приміщенням офісу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 55 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побачили автомобіль марки «Mazda MX-5» у кузові синього кольору державні номерні знаки НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_2 , який в цей час проїжджав біля вищевказаного офісу. Вказаний транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

В цей час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виник спільний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом та як засіб досягнення своєї протиправної мети останні обрали погрозу застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Приступивши до реалізації спільного наміру, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_2 та наказав приїхати до вищевказаного офісу, що останній зробив через хвилювання за власне життя та здоров`я, реально сприймаючи погрози з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , враховуючи попередні протиправні дії.

Прибувши 01.03.2020 о 22:40 годині до зазначеного місця, а саме офісу, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 55, потерпілий ОСОБА_2 залишив свій автомобіль на паркувальному місці поряд з вищевказаним офісом та зайшов до приміщення, де його очікували ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_4 розуміючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, висловив вимогу потерпілому передати належні йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mazda MX-5» і ключі від даного автомобіля, при цьому висловлюючи погрозу застосування насильства, які потерпілий сприймав як реальну для свого життя та здоров`я, при цьому ОСОБА_5 перебував поряд, контролюючи виконання спільного плану.

Далі, ОСОБА_2 , розуміючи чисельну та фізичну перевагу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я передав останньому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «Mazda MX-5» 2003 року випуску, у кузові синього кольору, тип кузова роадстер, кабріолет, державні номерні знаки НОМЕР_1 , вартістю 8500 доларів США (курс НБУ на 01.03.2020 становить 208768,00 гривень), після чого ОСОБА_4 змусив ОСОБА_2 власноруч написати розписку про неіснуючу заборгованість перед ОСОБА_5 в розмірі 8500 доларів США (курс НБУ на 01.03.2020 становить 208 768,00 гривень) під заставу належного ОСОБА_2 автомобіля марки «Mazda MX5».

З метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , попередньо з`ясувавши у потерпілого місцезнаходження належного йому автомобіля, пройшли до місця, де був припаркований автомобіль потерпілого, після чого за допомогою ключа, отриманого незаконно під тиском від ОСОБА_2 , проникли до салону автомобіля марки «Mazda MX-5» 2003 року випуску, у кузові синього кольору, тип кузова роадстер, кабріолет, державні номерні знаки НОМЕР_1 , вартістю 8500 доларів США (курс НБУ на 01.03.2020 становить 208768,00 гривень).

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, направленого на заволодіння транспортного засобу потерпілого, ОСОБА_4 запустив двигун та сумісно з ОСОБА_5 рушив з місця вчинення ними кримінального правопорушення у невідомому напрямку.

03.03.2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В подальшому, 03.03.2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.

Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що незаконні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були вчиненні ними узгоджено, умисно та фактично були направлені на незаконне заволодіння та вимагання майна ОСОБА_2 з погрозою насильства, в результаті чого спричинили умисне пошкодження належного ОСОБА_2 майна.

Зокрема, даними кримінальними правопорушеннями потерпілому ОСОБА_2 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 30 000 доларів США (23.03.2020 курс долара за НБУ становить 27,83 гривні, тобто 834 900 гривень), оскільки в ході проведення невідкладного обшуку 03.03.2020 року в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено належене ОСОБА_2 професійне обладнання, яке перебувало у розукомплектованому стані. Фактично в результаті незаконних дій підозрюваних належне ОСОБА_2 професійне обладнання перейшло у непридатний для використання стан та потребує відновлення.

Витрати пов`язані з відновленням зазначеного професійного обладнання ОСОБА_2 складають 30 000 доларів США (станом на 23.03.2020 курс долара за НБУ становить 27,83 гривні, що еквівалентно 834 900 гривень).

У зв`язку з тим, що кримінальними правопорушеннями потерпілий зазнав шкоди, 24.03.2020 року, ним було подано органу досудового розслідування цивільний позов у кримінальному провадженні, ціна якого складає 1 600 000 гривень, із яких розмір майнової шкоди складає 874 900 гривень, та розмір моральної шкоди складає 765 100 гривень. Факт подачі позовної заяви підтверджується копією позову із відміткою про його прийняття канцелярією Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

З цього моменту потерпілий додатково набув статусу цивільного позивача у кримінальному провадженні, та набув права та обов`язки, у відповідності до статті 61 КПК України.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

У зв`язку з тим, що санкції статей Кримінального кодексу України, якими передбачена кримінальна відповідальність за вчинення діянь які інкримінуються підозрюваним передбачають в якості додаткового покарання конфіскацію майна, цивільний позивач та його представник вважають що з`явилась необхідність накласти арешт на майно підозрюваних, з метою забезпечення проведення подальшої конфіскації майна.

Крім того, враховуючи що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, арешт майна необхідно накласти для забезпечення відшкодування завданої кримінальними правопорушеннями шкоди потерпілому.

До суду надійшла заява представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,в якій зазначено, що клопотання про арешт майна він підтримує, та просить провести розгляд за їх відсутності. Розгляд клопотання просив проводити без участі особи, на майно якої планується накласти арешт підозрюваного, та інших осіб, у зв`язку із тим, що це є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності слідчого.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання, не перешкоджає його розгляду.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 1 ст. 61 КПК України, передбачено, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже повідомили про підозру у вчиненні злочинів, за які передбачена конфіскація майна як міра додаткового покарання, вбачається наявність підстав, передбачених частиною 5 статті 170 КПК України.

Також, у відповідності до частини 6 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зазначаємо, що потерпілим на даний час вже поданий органу досудового розслідування цивільний позов, в якому детально розтлумачена та обґрунтована саме заявлена сума, як розмір шкоди завданої кримінальними правопорушеннями.

Відповідно до частини 1 статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як вже зазначалося вище, потерпілим був поданий цивільний позов до підозрюваних, у передбаченому КПК України порядку. Статус цивільного позивача у кримінальному провадженні набувається собою з моменту подання цивільного позову органу досудового розслідування або суду. Водночас, обсяг прав і обов`язків цивільного позивача виникає в цей же момент. Таким чином, ОСОБА_2 є належним учасником кримінального провадження, який має право звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Згідно частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Потерпілим та його представником, з відкритих джерел інформації було встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить транспортний засіб автомобіль TESLA MODEL S, 2015 р.в., чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , дата першої реєстрації 2018-03-14, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 8047.

Транспортні засоби відносяться до категорії рухомого майна, а отже на них може бути накладений арешт у відповідності до положень статті 170 КПК України.

Крім того, встановлено що ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , належать корпоративні права наступних підприємств:

- ТОВ «АЛТЕР СЕРВІС» (41219755), в частці в розмірі 330 гривень, що складає 33% від статутного капіталу підприємства;

- ТОВ «ФАРМАКС Україна» (42273986), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства;

- ТОВ «Лоджисі Україна» (43467982), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства.

Також, цивільним позивачем та його представником не було встановлена наявність у ОСОБА_4 будь-якого майна, на яке можливо накласти арешт для цілей кримінального провадження.

Таким чином, для забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на:

- транспортний засіб автомобіль TESLA MODEL S, 2015 р.в., чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , дата першої реєстрації 2018-03-14, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 8047;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «АЛТЕР СЕРВІС» (41219755), в частці в розмірі 330 гривень, що складає 33% від статутного капіталу підприємства;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «ФАРМАКС Україна» (42273986), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «Лоджисі Україна» (43467982), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства.

Цивільним позивачем та його представником було встановлено, що середня ринкова вартість транспортного засобу на який необхідно накласти арешт, в аналогічній комплектації складає близько 40 000 доларів США (станом на 24.03.2020 року еквівалентно 1 113 200 гривень).

Таким чином, сукупна вартість арештованого майна буде складати 1 115 530 гривень, що є практично співмірним розміру заявлених позовних вимог.

Вартість майна, яке належить арештувати, з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч. 8 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово зазначав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Крім цього, відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Враховуючи вищенаведене, поняття «майно», яке використовується у законодавстві України, включає акції та частки у статутних капіталах, які є особливим видом майна.

Пленум ВССУ в Узагальненнях судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 7 лютого 2014 року № 4 (пункт 2.6.2): навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваною. Незважаючи на те, що практика застосування заходів забезпечення кримінального провадження є «регіональною» і дещо різниться в різних апеляційних округах, навіть на рівні апеляційних судів окремі судді при розгляді скарг займають діаметрально протилежні позиції. Такий стан речей створює додаткові ризики для осіб, корпоративні права яких можуть потенційно фігурувати в кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, з урахуванням конкретних обставин справи та ризику подальшої втрати майна, є потреба у вжитті заходів забезпечення кримінального провадження, а тому клопотання є обґрунтованим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61,63,98, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання представника цивільного позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про накладання арешту в рамках кримінального провадження № 0001021 від 03.03.2020 року задовольнити.
Накласти арешт на майно яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме:

- транспортний засіб автомобіль TESLA MODEL S, 2015 р.в., чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , дата першої реєстрації 2018-03-14, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 8047;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «АЛТЕР СЕРВІС» (41219755), в частці в розмірі 330 гривень, що складає 33% від статутного капіталу підприємства;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «ФАРМАКС Україна» (42273986), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства;

- корпоративні права які належать підозрюваному ОСОБА_5 у ТОВ «Лоджисі Україна» (43467982), в частці в розмірі 1 000 гривень, що складає 100% від статутного капіталу підприємства, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Заборонити будь-яким особам володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

08.04.2020