ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/776/20 Справа № 185/3099/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні № 0000778,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 год. 20 хв. 12 липня 2020 року.
ОСОБА_5 взято під варту в залі суду.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив наступне.
12 травня 2020 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0000778 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майно, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб; незаконному позбавленні волі або викраденні людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; а також незаконному заволодінні транспортного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого.
Відповідно до зазначеного клопотання ОСОБА_8 , перебуваючи приблизно о 21 год. 30 хв. 10 травня 2020 року у м. Першотравенськ Дніпропетровської області, зустрів раніше знайомих йому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , з якими провів нетривалий період часу, спокійно спілкуючись. По закінченню спілкування із останніми, ОСОБА_8 приїхав до себе додому, в той час як ОСОБА_9 та ОСОБА_5 розповіли про зустріч із ОСОБА_8 невстановленій в ході розслідування особі, відомій під іменем ОСОБА_10 , який, володіючи відомостями щодо грошової заборгованості ОСОБА_8 , надав вказівку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про узгодження зустрічі із ОСОБА_8 , з метою витребування від останнього грошових коштів, нібито заборгованих, різними методами, не нехтуючи навіть протиправними.
Під час обговорення плану зустрічі із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , невстановлена під час розслідування особа, відома під іменем ОСОБА_10 , долучили до своєї діяльності ОСОБА_11 , повідомивши останньому про свої злочинні наміри щодо вчинення нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння майном останнього із застосуванням при цьому небезпечного фізичного насильства.
З метою реалізації свого сумісного злочинного наміру, починаючи реалізацію заздалегідь запланованих злочинних дій, ОСОБА_9 приблизно о 04 год. 15 хв. 11 травня 2020 року, з використанням свого мобільного телефону, зателефонував ОСОБА_8 , який в той час відпочивав за місцем свого проживання, та попрохав надати допомогу в заміні колеса транспортного засобу, на що отримав згоду від ОСОБА_8 , та домовився, таким чином, про зустріч на трасі між населеними пунктами - с. Богуслав та с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області.
Будучи впевненим у поламці транспортного засобу та помиляючись в необхідності надання допомоги, ОСОБА_8 на транспортному засобі марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 , приблизно о 04 год. 45 хв. 11 травня 2020 року прибув у зазначене для зустрічі місце на трасу між селами Богуслав та Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , невстановлену в ході розслідування особу, відому під іменем ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які прибули на місце зустрічі на транспортному засобі марки ЗАЗ «Forza AF4854», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, застосовуючи насильство небезпечне для здоров`я ОСОБА_8 , будучи зацікавленим в отриманні наживи саме таким - протиправним способом, не вдаючись навіть до домовленості з приводу повернення потерпілим грошових коштів, сумісно із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , маючи на меті завдання шкоди здоров`ю потерпілого, з корисливих мотивів, почав наносити багато численні удари ногами та руками по різних частинах тіла ОСОБА_8 , вимагаючи від останнього повернення грошових коштів, та долаючи, таким чином, всілякі наміри до можливого опору. Діючи сумісно із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , невстановлена під час розслідування особа, відома під іменем ОСОБА_10 , керуючись протиправною метою отримання грошових коштів, маючи на меті застосування насильства та завдання шкоди здоров`ю, наносила по ногам ОСОБА_8 багато численні удари спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень невстановленим під час розслідування предметом, схожим на биту. У подальшому, не отримавши від потерпілого грошових коштів, ОСОБА_9 сумісно із ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , було прийнято рішення про викрадення ОСОБА_12 .
Під час вчинення злочинних, сумісних, групових дій, ОСОБА_9 , діючи сумісно із ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , заволодів мобільним телефоном, марки «Samsung А 7», з метою подальшого розпорядження ним, завдавши тим самим ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 10 000,00 грн.
Усвідомлюючи на час вчинення протиправних дій відсутність грошових коштів у потерпілого ОСОБА_8 , продовжуючи свої заздалегідь заплановані злочинні дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи безпорадний стан ОСОБА_8 , який в результаті фізичного насильства не в змозі був надавати опір, враховуючи фізичну та кількісну перевагу зловмисників, продовжуючи застосовувати фізичне насильство, з метою подолання можливого опору зі сторони потерпілого, ОСОБА_9 , за використанням буксирувального тросу, проти волі потерпілого, долаючи таким чином можливий опір, зв`язав ноги ОСОБА_8 , в той час як інші чоловіки зв`язували руки. Діючи сумісно із ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , в продовження своїх протиправних дій, ОСОБА_9 приблизно о 05 год. 00 хв. 11 травня 2020 року, перебуваючи на дорозі між населеними пунктами с. Богуслав та Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, поклав потерпілого ОСОБА_8 , всупереч бажанню останнього та проти його волі, в багажне відділення транспортного засобу марки ЗАЗ «Forza AF4854», державний номер якого НОМЕР_2 , після чого, під керуванням ОСОБА_11 , повезли потерпілого в напрямку м. Першотравенська Дніпропетровської області.
На шляху слідування до м. Першотравенська Дніпропетровської області ОСОБА_8 пересадили на заднє сидіння транспортного засобу марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 , в той час, протягом часу пересаджування, до зазначеної групи осіб приєднався ОСОБА_13 , який, діючи сумісно з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , будучи обізнаним про протиправні дії останніх, пред`являв до ОСОБА_8 протиправні вимоги передання йому грошових коштів. Після отримання відмови в наданні грошових коштів, з метою продовження протиправних дій у вигляді застосування насильства та отримання в результаті його застосування грошових коштів або гарантій отримання права на них, надягнувши на голову ОСОБА_8 куртку, без відома потерпілого та проти його згоди, перевезли ОСОБА_8 до м. Першотравенська Дніпропетровської області. Перебуваючи у вказаному місті, утримуючи ОСОБА_8 при собі, перешкоджаючи потерпілому вільно обирати місце свого знаходження, ОСОБА_9 , діючи сумісно із ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , протягом періоду часу приблизно з 06-00 год. до 07-00 год., більш точний час під час розслідування не встановлений, 11 травня 2020 року супроводили ОСОБА_8 зі зв`язаними руками у приміщення квартири АДРЕСА_2 , в якій, на підставі укладеного договору оренди, проживав ОСОБА_13 . Провівши до вказаної квартири потерпілого, з метою недопущення можливості вільно її залишити, ОСОБА_13 зачинив вхідні двері квартири, у зв`язку із чим ОСОБА_8 , будучи незаконно позбавленим волі, вимушений був знаходитися в ній та перебувати в ізоляції, протягом приблизно 30 хвилин, в окремій кімнаті, де був залишений зловмисниками.
Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, після короткочасної телефонної розмови із невстановленою під час розслідування особою, ОСОБА_13 , керуючись корисливими мотивами, вимагаючи повернення грошових коштів, під керуванням його дій невстановленої особи (з якою здійснювалася телефонна розмова), маючи намір застосувати фізичне насильство, наніс не менше трьох ударів в область правого вуха ОСОБА_8 , з метою демонстрування домінуючого положення та примушування до вирішення майнового питання щодо повернення потерпілим грошових коштів. Переймаючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_8 пообіцяв заробити грошові кошти за кордоном та за їх рахунок придбати транспортний засіб для розрахунку за борги, що дозволило йому дійти згоду з майнового питання з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , які тільки після цього, в обідній час 11 травня 2020 року перевезли ОСОБА_8 на транспортному засобі марки ЗАЗ «Forza AF4854», державний номер НОМЕР_2 , у м. Тернівка Дніпропетровської області, де приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_8 прийшов додому.
Крім того, достовірно знаючи, що у володінні ОСОБА_8 є транспортний засіб марки ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 , на якому приблизно о 04 год. 45 хв. 11 травня 2020 року на місце зустрічі з чоловіками приїхав потерпілий ОСОБА_8 , у ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та невстановленої під час розслідування особи, відомої під іменем ОСОБА_10 , виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, як гарантії виконання потерпілим майнових зобов`язань в частині повернення грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на трасі між населеними пунктами селами Богуслав та Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_9 , діючи сумісно із ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та невстановленою під час розслідування особою, відомою під іменем ОСОБА_10 , приблизно о 05-00 год. 11 травня 2020 року, попередньо застосувавши насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи транспортним засобом, коли ОСОБА_5 сів за кермо транспортного засобу марки ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_3 , та прослідував на ньому у м. Першотравенськ Дніпропетровської області, де по закінченню злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_8 вказаний транспортний засіб був залишений у м. Першотравенську, в якості гарантії повернення грошових коштів ОСОБА_8 .
12.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
13.05.2020 року слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень обґрунтовано підозрюється наданими до клопотання слідчого доказами в їх сукупності, зокрема:
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
- трьома протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12.05.2020 року;
- протоколом огляду футболки червоного кольору зі слідами бруду, яку 12.05.2020 року добровільно видав потерпілий ОСОБА_8 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ;
- протоколом огляду двох мобільних телефонів, які 12.05.2020 року добровільно видала ОСОБА_15 ;
- протоколом обшуку автомобіля ЗАЗ «Форза», д/н НОМЕР_2 , від 12.05.2020 року;
- протоколом огляду місцевості, а саме території заднього подвір`я Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований за адресою: м. Першотравенськ, вул. Ювілейна, 33;
- протоколом огляду приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду речей, а саме мобільного телефону «Самсунг А70», та копії договором залогу на зазначений телефон.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив злочини, серед яких є особливо тяжкий злочин, раніше не судимий, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, з покладенням відповідних обов`язків.
Посилається на те, що факт тяжкості злочину, який інкримінується ОСОБА_5 не можу бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки це суперечить презумпції невинуватості.
Підстав вважати, що підозрюваний може перешкодити провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нову злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Вважає, що слідчим та прокурором не було доведено наявність зазначених в ухвалі ризиків.
Також судом не було в достатній мірі враховано, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню доньку, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, до кримінальної відповідальності притягується вперше, до оголошення карантину мав постійне місце роботи, активно сприяє розкриттю злочину.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а ризики, на які вказують слідчий та прокурор, не доведені та безпідставні.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту з мотивів, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000778. внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
12 травня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України.
13 травня 2020 року слідчий СВ Павлоградського ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 до 12.20 годин 12 липня 2020 року.
Відповідно до ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого або свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні, серед іншого особливо тяжкого злочину, раніше не судимий, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_5 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисник, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Посилання в апеляційній скарзі захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання одружений, має на утриманні малолітню доньку, до кримінальної відповідальності притягується вперше, до оголошення карантину має місце роботи, активно сприяє розкриттю злочинів, було враховано судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами по справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3