Справа №345/56/18
Провадження № 1-кп/345/26/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001519 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, працюючого різноробочим у ПП «Вишневський» смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 153 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,
психолога ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а також задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене щодо малолітньої.
Злочини вчинені за наступних обставин.
07.11.2017 о 13.26 год. ОСОБА_5 перебував на вулиці Долинській в м. Калуші та проходив у напрямку залізничного переїзду неподалік кузні, де помітив малолітню ОСОБА_11 , яка несла мобільний телефон і прямувала в тому ж напрямку, повертаючись додому зі школи. ОСОБА_5 попрямував за ОСОБА_11 та розпочав розмову з нею. Дійшовши до залізничного полотна, яке розташоване між житловими будинками по вул. Долинська та територією Калуського машинобудівного заводу, ОСОБА_5 скористався відсутністю сторонніх осіб та схопив малолітню ОСОБА_11 за обличчя рукою, затиснувши рот, позбавивши її можливості кликати про допомогу та спричинивши їй фізичний біль. Далі обвинувачений, застосовуючи грубу фізичну силу, потягнув потерпілу за рюкзак вниз по колії, поваливши на землю, та схопив її рукою за обличчя, затиснувши рота та позбавивши можливості кликати про допомогу, спричинивши їй фізичний біль та погрожуючи їй при цьому подальшим застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, ривком вирвав із рук ОСОБА_11 її мобільний телефон марки «Samsung SM G 531 F» IMEI НОМЕР_1 , S/N НОМЕР_2 вартістю 1460,00 гривень у чохлі у формі книжечки рожевого кольору вартістю 120,00 гривень, в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» номер НОМЕР_3 вартістю 25,00 гривень та поклав його у кишеню куртки, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1605,00 гривень.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_11 являється малолітньою, погрожуючи застосуванням насильства, штовхнув потерпілу ОСОБА_11 на землю, зняв штани до колін, оголив свої статеві органи, демонструючи їх потерпілій, та примушував її задоволити свою статеву пристрасть неприродним шляхом. Коли потерпіла відмовилась це зробити ОСОБА_5 силоміць зняв лосини та труси із потерпілої та декілька разів вступив в орогенітальний контакт з неповнолітньою ОСОБА_11 . Потерпіла намагалася підтягнути лосини, ОСОБА_5 повторно їх зняв та застосовуючи грубу фізичну силу з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім шляхом, засунув пальці руки у статеві органи потерпілої, причинивши фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді подряпини в ділянці правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 286 від 28.11.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, забою м`яких тканин з травматичним набряком, садном та крововиливом у слизову оболонку передвір`я піхви, розрив дівочої плеври, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 286 від 28.11.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, чим задовольнив свою статеву пристрасть неприродним шляхом щодо малолітньої ОСОБА_11 . Після вчинення даних дій потерпілій вдалося вирватися від ОСОБА_5 та втекти.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 153 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а також задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, вчинене щодо малолітньої
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснив, що 07.11.2017 поїхав на роботу в смт. Брошнів у ПП «Вишневський». Однак роботи не було, тому він з друзями купили пляшку горілки об`ємом 0,7 літра, випили її та розійшлися. Їх привіз начальник і він з товаришем вийщли перед ОСОБА_12 . Він купив сигарети на заправці і пішов напрямку Рожнятова, ще ходив по магазинах, а потім стояв на зупинці в Рожнятові. Поцікавився у людей, коли автобус на Сваричів, однак йому сказали, що він 20 хвилин як поїхав. Тоді він сів у якийсь автобус і заснув, прокинувся вже у м. Калуші, сів на зупинці на лавку та заснув. Згодом його розбудили працівники поліції. Провалів у пам`яті в нього не було. При перевірці працівники поліції виявили та вилучили в нього з внутрішньої кишені куртки телефон, який йому не належав. Звідки взявся даний телефон, він не знає Між 13 і 14 годинами він не був у м. Калуші. Просив його виправдати, так як не вчиняв даного злочину. Цивільний позов не визнав.
Незважаючи на невизнання вини обвинувачений, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена у судовому засіданні сукупністю доказів, зокрема показаннями потерпілої, свідків та письмовими доказами.
Малолітня потерпіла ОСОБА_11 пояснила в судовому засіданні, що поверталася по залізничній колії зі школи додому після закінчення уроків у школі. До неї підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , одягнений у синю (темну) куртку з полоскою, сірі штани, червону кофту, а також мав рюкзак з кишенькою. Після цього він пішов за нею по колії та завів розмову. На колії знаходилася працівниця залізниці, в якої вона спитала чи можна переходити колію, та отримала ствердну відповідь. Обвинувачений йшов за нею. Описати подальші події малолітня потерпіла не змогла з огляду на емоційний стан. Однак зазначила, що злякалася обвинуваченого та віддала йому телефон, щоб він її відпустив. Телефон він забрав, однак не відпустив її. В подальшому вона впізнала його у відділку поліції по фотографії, а також впізнала його по одягу.
При повторному допиті в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 впізнала в обвинуваченому ОСОБА_5 чоловіка, який вчинив щодо неї злочинні дії та додатково вказала, що на даний час у нього змінилась борода і зачіска.
З пояснень свідка ОСОБА_7 , матері потерпілої, суду відомо, що після закінчення уроків дочка подзвонила їй, що їде додому. Потім знову зателефонувала та сказала, що вийшла з автобуса і скоро буде вдома. Через короткий проміжок часу вона почула крики дитини, яка кричала, що її обікрали. Коли відчинила двері, побачила, що дочка без шапки. Юля розповіла їй, що сталося, детально описала нападника після чого вона зателефонувала своєму чоловікові та у поліцію. Цивільний позов підтримала повністю та просила суворо покарати обвинуваченого.
Свідок ОСОБА_13 , батько потерпілої, повідомив суду, що на час вчинення даної події він був на роботі. Близько 14.00 год. йому зателефонувала дружина, розказала, що сталося з дитиною та описала прикмети нападника. Цього ж дня йому зателефонували з поліції та повідомили, що знайшли чоловіка, якого його дочка впізнала одразу, сумнівів у дочки щодо особи не виникало.
Свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що 07.11.2017 близько 11.00 год. він разом із обвинуваченим зайшли до магазину «Смак», що в смт. Брошнів, де випили пляшку горілки об`ємом 0,7 літра. Близько 12.00 год. приїхав їхній роботодавець ОСОБА_15 , який їх відвіз до заправки біля смт. Рожнятів. ОСОБА_5 повідомив йому, що йде додому. Обвинувачений вів себе нормально, не приставав до людей, в що був одягнутий він не пам`ятає, тільки пам`ятає спортивну куртку і рюкзак.
Свідок ОСОБА_16 , чергова стрілочного поста залізничної станції «Калуш», в судовому засіданні повідомила, що близько 14.00 год. 07.11.2017 до неї підходила дівчинка, яку вона часто бачила, та спитала чи можна переходити колію. Біля дівчинки стояв високий міцний чоловік, обличчя та одяг якого не роздивилася. Дівчинка пішла далі, чи йшов за нею чоловік вона не бачила.
Згідно пояснень свідка ОСОБА_17 , продавця магазину в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, в цей день вона була на робочому місці та о 14.10 год. 14.15 год. бачила обвинуваченого ОСОБА_5 , що вийшов з автобуса, який приїхав із сторони ОСОБА_18 та був одягнутий у червону футболку, темну куртку та темні штани, а також мав темний рюкзак. Також він виглядав нездорово та тримався за голову. До нього підійшов високий чоловік, взяв за руку та вони сіли в автобус, який рухався у протилежну від м. Калуша сторону.
На думку суду надані свідком ОСОБА_17 показання не суперечать матеріалам кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 мав достатньо часу для того, щоб доїхати до смт. Рожнятів автотранспортом з вул. Долинська в м. Калуша, яка знаходиться на виїзді з міста в напрямку смт. Рожнятів.
Крім показань свідків вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами.
Зокрема згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2017 о 17.25 год. було внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 153 та ч. 2 ст. 186 КК України за фактом вчинення невстановленою слідством особою на залізничному полотні неподалік будинку № 56 по вул. Долинській в м. Калуші розпусних дій відносно малолітньої ОСОБА_11 , а також відкритого заволодіння мобільним телефоном із застосуванням грубої фізичної сили (том 1 а.с. 20-21).
Протоколом огляду місця події від 07.11.2017, планом-схемою та додатками до протоколу (том 2 а.с. 5-10) зафіксовано, що біля залізничної колії в районі будинку № 56 по вул. Долинська в м. Калуші були виявлені та вилучені чохол від мобільного телефону рожевого кольору, надкушену булочку у полімерному пакеті, порожню пачку з-під сигарет «Rothmans» та дитячий рюкзак чорного кольору у квіточки білого, оранжевого і сірого кольорів.
Також згідно протоколу огляду місця події від 07.11.2017 з додатками в період часу з 18.55 год. по 19.40 год. на лавці автобусної зупинки по вул. Долинська в м. Калуші навпроти Калуського машинобудівного заводу був виявлений чоловік. Одягнений в кросівки матерчаті чорно-сірого кольору, матерчаті штани темного кольору, батнік червоного кольору із написом на лівому плечі «Ураган ФК Івано-Франківськ», балонову спортивну куртку «FILA» чорного кольору із сірою горизонтальною полосо в ділянці грудної клітки із капюшоном. У внутрішній кишені даної особи було виявлено мобільний телефон «Samsung SM G531F» без сім-картки, а також було виявлено перепустку № 21 на ім`я ОСОБА_5 (том 2 а.с. 12-14).
Станом на 07.11.2017 вартість мобільного телефону марки «Samsung SM G531F» становить 1460,00 гривень, вартість чохла до мобільного телефону складає 120,00 гривень, вартість сім-карти мобільного зв`язку «ВФ Україна» 25,00 гривень, про що свідчать довідки (том 2 а.с. 52-54).
Згідно протоколів пред`явлення речей для впізнання від 08.11.2017 (том 2 а.с. 31-39) потерпіла ОСОБА_11 впізнала батнік під №4 зліва на право, рюкзак № 1 зліва направо, куртку під №2 зліва на право, в які був одягнутий нападник.
У вказані вище речі під час затримання 07.11.2017 був одягнутий обвинувачений ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом огляду речей від 07.11.2017 (том 2 а.с. 56-58).
Також згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 08.11.2017 вбачається, що потерпіла ОСОБА_11 серед представлених до впізнання фотознімків чотирьох осіб впізнала обвинуваченого ОСОБА_5 за зачіскою, овалом обличчя, рисами обличчя (том 2 а.с. 27-29).
Згідно із ч.1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Ч. 1, 2 ст. 86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
З даного протоколу вбачається, що всупереч вимог ч. 1 ст. 227 КПК України вказана слідча дія щодо малолітньої потерпілої була проведена тільки за участю законного представника, педагог чи психолог при її проведенні були відсутні.
Також допитана в судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що пред`явлення особи до впізнання проводилося ввечері 07.11.2017, тоді як сам протокол складений 08.11.2017.
Крім того, ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що перед проведенням впізнання особи за фотознімками працівники поліції показали їм фотографії обвинуваченого на мобільному телефоні, а вже потім провели слідчу дію. Такі дії працівників поліції суперечать ч. 1 ст. 228 КПК України, згідно якої забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання та надавати їм індивідуальні відомості про прикмети цієї особи.
Суд вважає даний протокол недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням встановленого чинним кримінально-процесуальним законодавством порядку.
Незважаючи на те, що протокол пред`явлення особи до впізнання від 08.11.2017 визнаний судом недопустимим доказом, малолітня потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні повторно вказала на ОСОБА_5 як особу, яка вчинила щодо неї злочинні дії.
07.11.2017 о 21.50 год. згідно догоспітального протоколу проведено попередній огляд ОСОБА_19 та встановлено попередній діагноз силовий статевий акт (том 2 а.с. 15).
Згідно висновку експерта № 286 у потерпілої ОСОБА_11 малися подряпини в ділянці правої кисті, які утворилися від дії тупих твердих предметів незадовго до моменту судово-медичної експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Об`єктивних судово-медичних даних про введення статевого члена в піхву, ротову порожнину, пряму кишку ОСОБА_11 не виявлено. Забій м`яких тканин з травматичним набряком, садном та крововиливом в слизову оболонку передвір`я піхви, розрив дівочої плеври утворилися від дії тупих твердих предметів, яким міг бути як палець, так і інший тупий твердий предмет незадовго до моменту проведення судово-медичної експертизи. Забій м`яких тканин з травматичним набряком, садном та крововиливом в слизову оболонку передвір`я піхви відноситься до легких тілесних ушкоджень, а розрив дівочої плеври відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (том 2 а.с. 16-18).
З висновку експерта № 287 вбачається, що у ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження: подряпини в ділянці правого колінного суглоба, синці в лобовій ділянці зліва та на статевому члені, які можуть відповідати терміну близько 1-3 діб до моменту проведення експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень та утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою діючою поверхнею, синці від дії тупих твердих предметів (удару, стиснення) (том 2 а.с. 26).
Крім того, згідно висновку експерта № 861 в 3-х мазках та 3-х тампонах з вмістом піхви, мазку та тампоні з вмістом ротової порожнини, 2-х мазках та 2-х тампонах з вмістом прямої кишки ОСОБА_11 сперматозоїди не виявлені (том а.с. 19).
Висновком експерта № 901 також встановлено, що у плямі на трусах потерпілої ОСОБА_11 знайдена кров людини, яка може належати потерпілій, сперматозоїди в даній плямі не знайдені. В слідах на куртці потерпілої, лосинах, рюкзаку та його вмісті, слідів подібних на кров не виявлено (том 2 а.с. 64-66).
Згідно висновку експерта № 151 походження виявленої крові в піднігтьовому вмісті правої руки ОСОБА_5 від потерпілої ОСОБА_11 не виключається при умові, що в останньої на момент скоєння злочину була зовнішня кровотеча (том 2 а.с. 75-77).
Також з висновку експерта №149 вбачається, що антиген Н, виявлений у слідах крові на спортивних штанах обвинуваченого міг виникнути за рахунок крові особи (осіб), в крові яких він міститься, в тому числі за рахунок крові самого ОСОБА_5 , так і потерпілої ОСОБА_11 . У слідах на штанах, батніку, куртці, рюкзаку кров, клітини піхвового епітелію, сперматозоїди не виявлені (том 2 а.с. 79-81).
Крім того, відеоматеріалами огляду місця події, що містяться на CD-R диску, а саме відео файлами з камер спостереження з фасаду будинку по АДРЕСА_2 , який добровільно видала ОСОБА_20 (том 2 а.с. 42), зафіксовано, як 07.11.2017 в період часу з 14 год. 26 хв. 10 сек. по 14 год. 27 хв. 06 сек. по тротуарній доріжці зліва направо проходить дівчина, одягнута в куртку із рюкзаком на плечах (потерпіла ОСОБА_11 ), а поряд з даною дівчиною проходить обвинувачений ОСОБА_5 , одягнутий в куртку чорного кольору із капюшоном на голові, в червоному светрі, на плечах в якого є рюкзак. Дане відео було оглянуто в судовому засіданні малолітньою потерпілою ОСОБА_11 , яка впізнала в даних особах себе та обвинуваченого.
Суд вважає необґрунтованим твердження сторони захисту про недопустимість вказаного доказу з мотивів неправильного зазначення часу зйомки, зокрема на відео вказаний час 14.26 год., оскільки з показань свідка ОСОБА_20 , наданих у судовому засіданні, встановлено, що вказаний запис був виданий нею добровільно. Камера спостереження була встановлена в літній період, а тому був виставлений літній час, який в подальшому не змінювався на зимовий. Таким чином камера фактично зафіксувала час 13 год. 26 хв. 10 сек. по 13 год. 27 хв. 06 сек. відповідно.
Висновком судово-психіатричної експертизи № 332/2017 визначено, що ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь. На цей період ОСОБА_5 перебував в стані простого алкогольного сп`яніння (а.с. 82-85).
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своєму рішенні «Кобець проти України» від 14.02.2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про його непричетність до вчинення інкримінованих йому злочинів не відповідають встановленим судом фактичним обставинам та спростовуються матеріалами кримінальної справи та здобутими судом доказами, які узгоджуються між собою.
Зокрема при затриманні обвинуваченого в нього був вилучений телефон потерпілої, наявність якого він не міг пояснити. Факт вчинення щодо малолітньої потерпілої дій сексуального характеру обвинуваченим підтверджується також рядом судово-медичних експертиз, а також відео з камери відео спостереження, на якому зафіксовані обвинувачений та потерпіла. Також ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні, а також в судових засіданнях неодноразово чітко вказувала на обвинуваченого як на особу, яка вчинила щодо неї злочинні дії, безпомилково впізнала речі, в які він був одягнутий.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд вважає вчинення ОСОБА_5 злочину в стані алкогольного сп`яніння (том 2 а.с. 24).
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких злочин, передбачений ч. 3 ст. 153 КК України, відноситься до категорії тяжких, особу винуватого, який на «Д» обліку у психіатра та нарколога не числиться, посередньо характеризується за місцем проживання, думку законного представника потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання.
Враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових злочинів, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при ізоляції його від суспільства.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання із врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, Законом № 2227-VIII, який набрав чинності 11 січня 2019 року, внесено зміни до КК, зокрема і до ст. 153 КК України.
За ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідне діяння до набрання таким законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність, або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Як зазначено в рішенні Конституційного суду України від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 (справа про зворотну дію кримінального закону в часі), виходячи з того, що кримінально-правова норма складається з трьох елементів: гіпотези, що визначає умови, за яких застосовується правова норма щодо забороненої поведінки особи; диспозиції, що закріплює таку правову норму; санкції, що встановлює покарання для осіб, які порушили цю правову норму, при дослідженні питання щодо зворотної дії нової норми (закону) треба аналізувати поелементно стару і нову кримінально-правові норми.
Кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій його частині, у якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується також випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання, виключено зі складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки, обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину, звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.
Тому суд вважає, що у разі, якщо санкцією нової норми закону про кримінальну відповідальність пом`якшується кримінальна відповідальність, а диспозицією та/або гіпотезою цієї ж норми не скасовується злочинність діяння чи іншим чином не поліпшується становище особи, то в такому випадку зворотну дію в часі має лише санкція зазначеної норми.
При порівняльному аналізі ст. 153 КК України в редакції Закону № 2295-VI від 01.06.2010 та ст. 153 КК України в редакції Закону № 2227-VIII від 19.12.2019 судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 фактично слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 153 КК України в редакції Закону № 2227-VIII від 19.12.2019.
Разом з тим зміни диспозиції ч. 4 ст. 153 КК України в редакції Закону № 2227-VIII не поліпшують становище винуватої особи, а фактично погіршують, тому в цьому випадку підстав для застосування зворотної кримінального закону в часі щодо диспозиції аналізованої статті КК немає.
Отже в даному випадку суд визначає покарання, передбачене у санкції ч. 4 ст. 153 КК України в редакції Закону № 2227-VIII від 19.12.2019 з урахуванням мінімальної і максимальної межі покарання, оскільки це пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Також ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.11.2017 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 календарних днів з 20.00 год. 07.11.2017, термін дії якого неодноразово продовжувався ухвалами суду, а тому обвинуваченому слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Законним представником потерпілої ОСОБА_7 в інтересах малолітньої потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 , з якого просить стягнути на її користь моральну шкоду, завдану злочином, в сумі 400 000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Судом встановлено, що потерпілій ОСОБА_11 злочинними діями обвинуваченого заподіяно моральну шкоду внаслідок завдання фізичних, душевних страждань, тяжкого емоційного стану, в якому тривалий час перебувала потерпіла та супутні йому психологічні проблеми, а тому позов слід задоволити повністю та стягнути з ОСОБА_5 на її користь 400 000,00 гривень моральної шкоди.
Питання про долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 153 КК України, та призначити покарання:
за ч. 2 ст. 186 КК України - чотири роки позбавлення волі,
за ч. 3 ст. 153 КК України десять років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.
До набрання вироком законної сили залишити в силі попередньо обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20.00 год. 07.11.2017.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 20.00 год. 07.11.2017 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Цивільний позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 400 000,00 (чотириста тисяч) гривень моральної шкоди.
Речові докази:
- чоловічу футболку червоно кольору з емблемою «Ураган Івано-Франківськ», чоловічі спортивні штани темно-синього кольору з емблемою фірми «Адідас», чоловічу балонову куртку чорного кольору з написом «FILA», паперовий відрізок розміром 10х7,5 мм, на якому мається напис «Перепустка №21» на прізвище ОСОБА_5 ; матерчатий рюкзак чорного кольору з металічною емблемою «Haolond», грошові кошти в сумі 31 гривня, куртку сірого кольору, лосини чорного кольору, труси із сірими та рожевими полосами, рюкзак із канцелярським приладдям, чохол від мобільного телефону рожевого кольору, мобільний телефон «Samsung G531F Galaxy Grand Prime VE» ІМЕІ НОМЕР_1 , S/N НОМЕР_2 повернути законним володільцям;
- CD-R диск оранжевого кольору з написом «Perfeo», на якому міститься відеофайл ch07_1443, взірці крові висушеної на марлі та поміщені в паперовий конверт згідно висновку експерта ОБСМЕ № 894 відносно ОСОБА_11 , взірці крові висушеної на марлі, які поміщені в паперовий конверт згідно висновку експерт ОБСМЕ № 895 відносно ОСОБА_5 , а також піднігтьовий вміст (на щіточці) поміщений в паперовий конверт згідно висновку експерта ОБСМЕ № 146 відносно ОСОБА_11 , нігтьові зрізи, які знаходяться в паперовому конверті до висновку експерта № 519 та змиви рук, які знаходяться в паперовому конверті до висновку експерта № 150 - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- пачку від сигарет «Rothmans» синього кольору, булочку надкушену у полімерному пакетику знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий

Судді