КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 26 грудня 2019 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А», ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року,

а участі:
прокурора ОСОБА_8 ,
представника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, належне ОСОБА_7 , а саме:
- земельну ділянка із кадастровим № :01:038:5024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5034, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:032:5070, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:032:5067, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :72:184:0082, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;
- нежиле приміщення, підвальне, реєстраційний номер майна: 38862797, загальна площа (кв.м): 89,4 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Софіївська Борщагівка, провулок Шкільний, будинок 2-Б;
- підвальне приміщення, реєстраційний номер майна: 35199279, загальна площа (кв.м): 154,4 кв.м., яке розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Софіївська Борщагівка, провулок Шкільний, будинок 2-А;
- нежиле приміщення (в літері В), реєстраційний номер майна: 0, загальна площа (кв.м): 621,20 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;
- офісне приміщення, реєстраційний номер майна: 35181367, загальна площа (кв.м): 139,8 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;
- незавершене будівництво, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, загальна площа (кв.м): 2343.9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, провулок Кудряшова, земельна ділянка 10-Г.

Не погоджуючись з таким рішення, адвокати ОСОБА_5 , в інтересах ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А», ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року, скасувати її, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельні ділянки зкадастровими № :01:038:5024, № :01:038:5025, № :01:038:5030, № :01:038:5034, які розташовані, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Софіївська Борщагівка, вулиця Берегова, відповідно, земельні ділянки 3-Д, 3-А, 7-А, які належать ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А».

Вважає оскаржувану ухвалу незаконно та такою, що порушує вимоги кримінального процесуального законодавства.
Зазначає, що власниками вказаних земельних є Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Берегова-ЗД» та «Берегова-ЗА», а не ОСОБА_7 , що підтверджується доданими витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Посадові особи «Берегова-ЗД» та «Берегова-ЗА» за своїм процесуальним статусом не входять до кола осіб, майно яких може бути арештоване, оскільки даним особам не повідомлено про підозру, що підтверджує відсутність доказів, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Звертає увагу апелянт на порушення ст. ст. 171,173 КПК України, оскільки слідчим суддею не оцінено розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.
Щодо строку апеляційного оскарження адвокат ОСОБА_5 зазначає, що про існування ухвали слідчого судді від 03 вересня 2019 року ОСББ «Берегова-3Д» стало відомо 27 вересня 2019 року, а ОСББ «Берегова-3А» - 02 жовтня 2019 року, з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційні скарги подані, відповідно, 30 вересня та 03 жовтня 2019 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 зазначає, що слідчим суддею належним чином не досліджено докази про належність на праві приватної власності ОСОБА_7 усього майна, яке вказане у клопотанні прокурора. Відтак, накладено арешт на майно, яке йому не належить, а саме: земельної ділянки кадастровий номер: :01:038:5034 площею 0,0554 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Берегова-ЗД», код СДРГІОУ 42074881, та земельну ділянку з кадастровим номером :72:184:0082, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є фізична особа ОСОБА_9 ,:
Даний факт підтверджується Інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №183085261 від 01.10.2019 року та №183085987 від 01.10.2019 року.
Арештоване майно, що перебуває у власності добросовісних набувачів, які не є підозрюваним чи будь-яким іншим учасником кримінального провадження, слідчим суддею не перевірено докази, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, не мотивовано та не враховано при постановленні рішенні наявність обґрунтованої підозри у даному кримінальному провадженні, не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не враховано наслідки арешту майна для третіх осіб та підозрюваного.
Окрім того, арештоване майно, не єдоказами у даному кримінальному провадження у розумінні статтей 84, 98 КПК України, у матеріалах кримінального провадження відсутні постанови слідчого та/або прокурора про визнання їхречовими доказами у справі. Слідчим не доведено необхідність збереження такого майна як речового доказу у справі, а слідчим суддею не аргументував необхідність арешту такого майна.

Щодо строку апеляційного оскарження адвокат ОСОБА_6 зазначає, що копію ухвали слідчого судді від 03 вересня 2019 року нею отримано 07 листопада 2019 року і в цей же день подано апеляційну скаргу.

Адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомила, хоча про час та місце судового засідання їй завчасно повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за її відсутності, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А», який підтримав апеляційні скарги та просив її задовольнити,пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи кожної апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки клопотання прокурора про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участіпредставників ОСББ «Берегова-3Д», «Берегова-3А» та підозрюваного ОСОБА_7 , копію ухвали від 03 вересня 2019 року їм не направлено, про її існування стало відомо, відповідно, 27 вересня, 02 та 07 жовтня 2019 року, що не спростовується матеріалами провадження, апеляційні скарги подано, відповідно, 30 вересня та 03 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 13 червня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001265, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні 19 вересня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме в організації умисного ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, яке призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів в особливо великих розмірах, відчуженні майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, які це майно ввірено, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 388 КК України.
28 серпня 2019 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим роз0слідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення у майбутньому рішення суду в частині конфіскації майна засудженої особи, що належить ОСОБА_7 , яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року задоволено.
При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.
Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України, санкція якого передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 могли мати місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати його в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132, 170, 172, 173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна та які йому були відомі на момент прийняття рішення.

Висновки слідчого судді про арешт майна доведені матеріалами кримінального провадження, та долученими до клопотання про накладення арешту документами на підтвердження того, що перераховане у клопотанні майно належить підозрюваному ОСОБА_10 , специфікою розслідування самих злочинів, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на перелічене майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність підстав для задоволення даного клопотання прокурора, а тому доводи апелянтів про відсутність правових підстав для арешту майна, є не переконливими.

Посилання адвоката ОСОБА_6 на те, що слідчим не доведено необхідність збереження майна як речового доказу у справі, а слідчим суддею не аргументовано необхідність арешту такого майна, є безпідставним, оскільки метою звернення з відповідним клопотанням є забезпечення майбутньої конфіскації майна, як виду покарання, про що прямо зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Доводи апелянтів про те, що арештоване майно не належить підозрюваному ОСОБА_7 є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами, які долучені прокурором до відповідного клопотання.
Окрім того, колегія суддів не приймає до уваги договір дарування земельної ділянки № :01:038:5034, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказаний правочин укладений 05 вересня 2019 року, тобто після постановлення слідчим суддею оскаржуваної ухвали.
Відтак, ухвала слідчого судді на час її постановлення є законною, обґрунтованою та вмотивованою, яка відповідає вимогам ст.ст. 172, 173 КПК України, всупереч доводам апеляційних скарг.

Окрім того, прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, виконанно дії, передбачені ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_7 вручено обвинувальний акт, який найближчим часом буде переданий до місцевого суду для розгляду по суті.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає і не наведені такі в апеляційних скаргах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокатам ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А» та ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року, вчастині задоволення клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , та накладення арешту на майно, а саме:
- земельну ділянка із кадастровим № :01:038:5024, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5025, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку із кадастровим № :01:038:5034, яка розташована за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р., с. Софіївська Борщагівка, вулиця Берегова, - залишити без змін, а апеляційні скаргиадвокатів ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСББ «Берегова-3Д» та «Берегова-3А», ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5766/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1