Справа № 748/1048/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/58/20
Категорія - ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 лютого 2019 року за № 0000167, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стаси, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.05.2012 року Чернігівськім районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 115, ст.69 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 19.08.2017 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.02.2019 по 28.02.2019 включно. Строк відбування покарання постановлено рахувати з дня затримання ОСОБА_8 на виконання вироку.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 22 лютого 2019 року, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_9 не менше одного удару ногою в область живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом селезінки та розвитком внутрішньочеревної кровотечі, які згідно висновку експерта відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить змінити вирок місцевого суду та пом`якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України. Вказує, що ОСОБА_9 неодноразово приходячи до оселі ОСОБА_10 викрадав гроші, сільськогосподарський інвентар та споював матір ОСОБА_10 . Зауважує, що прихід до них ОСОБА_11 призвів не до раптового конфлікту, а конфлікт базувався на неправомірних діяннях ОСОБА_11 , поведінка якого була зухвалою, він ігнорував всі прохання і попередження не приходити до їх господарства. Зазначає, що ОСОБА_12 розкаявся та вибачився перед потерпілим, та він не мав наміру причинити тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, сприяв досудовому слідству, визнав свою провину, характеризується позитивно. Наголошує на негативній характеристиці потерпілого за місцем проживання. Вказує, що його підзахисний хвилюється за свої неправомірні діяння, а тому, на думку захисника, вказані обставини пом`якшують його покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого ним.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його адвоката, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, позицію прокурора, що заперечував проти задоволення скарги апелянта, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

На підставі ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого, сторонами кримінального провадження не оспорюються. Апеляційним судом, згідно вимог апелянта, розглядалось тільки питання правильності призначення покарання за його розміром.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду матеріалів провадження судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Аналогічні пояснення він надав і в суді апеляційної інстанції і показав, що його спонукала до неправомірних дій поведінка потерпілого, котрий приходив додому до обвинуваченого і спільно з його (обвинуваченого) матір?ю вживав алкогольні напої.

В засідання апеляційного суду стороною захисту надано належним чином завірену заяву потерпілого, з тексту якої вбачається, що він також не наполягає на суворому покаранні обвинуваченому.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий, офіційно не працює, відсутність за місцем проживання негативних характеристик, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочину, та обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе тільки з ізолюванням від суспільства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково. З урахуванням того, що потерпілий своєю неправильною поведінкою сам спонукав обвинуваченого до неправомірних дій, з чим погодилась і сторона обвинувачення і не спростовувала цього, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання, встановленої судом першої інстанції - щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, з урахуванням другої обставини, що пом`якшує покарання, встановленої в апеляційному суді ставлення потерпілого до обвинуваченого і не наполягання на суворості покарання, ці дві обставини колегія суддів апеляційного суду визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з їх урахуванням вважає за можливе із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшити призначене судом покарання. діянь.

При цьому, колегія суддів враховує вимоги ст.65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Рішення суду про встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати зазначені в обвинувальному акті обставини такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

З урахуванням принципів призначення покарання, а саме обґрунтованості та індивідуалізації покарання, в даному випадку саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За даних обставин, апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого підлягає задоволенню, а вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 вересня 2019 року відносно ОСОБА_8 змінити.

Із застосуванням ст. 69 КК України пом`якшити призначене ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання з п`яти до трьох років позбавлення волі.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4