Справа №403/44/20 провадження № 1-в/403/8/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Устинівський виправний центр № 37» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка клопотання засудженого
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Подоли Куп`янського
району Харківської області, адреса місця
проживання до засудження:
АДРЕСА_1 ,
громадянина України, маючого середню освіту,
одруженого, до засудження не працюючого,
громадянина України, раніше
неодноразово судимого,
засудженого:
02.12.2015 року Сватівським районним судом Луганської області за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців;
ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.03.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 07.07.2015 року по 04.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.11.2017 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 02 роки 07 місяців 21 день;
ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року засудженому зараховано в строк покарання час його слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 28.11.2017 року по 27.12.2017 року, що за правилами п.1 ч.1 ст.72 КК України, становить один місяць двадцять вісім днів обмеження волі

про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, в якому зазначив про те, що він за час відбування покарання поводив себе позитивно, стягнень не мав, став на шлях виправлення, у скоєному злочині розкаюється та має намір після звільнення працевлаштуватись.
В судовому засіданні по розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення прокурор вважала його таким, що не підлягає до задоволення, оскільки засуджений є особою, раніше неодноразово засудженою за вчинення умисних злочинів, в тому числі і тяжких; в дев`ятий раз відбуває покарання у виді позбавлення волі; за період відбування покарання має три стягнення, два з яких були накладені на засудженого за час його перебування в ДУ «Устинівський виправний центр №37» напротязі 2019 року.
В судовому засіданні по розгляду подання представник ДУ «Устинівський виправний центр №37» зазначив про те, що засуджений ОСОБА_5 характеризується посередньо, працевлаштований сторожем на підприємстві установи; вчасно виконує покладені на нього обов`язки; за час відбування покарання у виправному центрі має заходи заохочення; не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці; на заходи виховного характеру реагує позитивно; хоче стати на шлях виправлення, а тому установа не заперечує проти його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 прохав суд задоволити подане ним клопотання та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі, оскільки він працює, одружився, що свідчить про його виправлення. З приводу порушення ним порядку відбування покарання зазначив, що дійсно стягнення мали місце, але він не пам`ятає за що саме.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 прохав суд задоволити клопотання його підзахисного, оскільки засуджений працював; не має стягнень за виконавчими листами; накладені на нього раніше стягнення погашені; обставини, які слугували підставою для відмови судом у січні 2019 року в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_5 , на даний час відпали, оскільки він все зрозумів та виправився.
Заслухавши думку прокурора, пояснення представника установи виконання покарань, засудженого ОСОБА_5 та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, а також матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) під час вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.4 ст.12 Кримінального кодексу України (далі - КК України) вчинені засудженим ОСОБА_5 злочини, передбачені ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України, класифікуються, як тяжкі злочини.
Згідно п.6 ч.1 ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.
За змістом ч.ч.1, 2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі; якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 02.12.2015 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18.03.2016 року у відповідності до ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано у строк покарання час попереднього ув`язнення з 07.07.2015 року по 04.01.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 20.11.2017 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме: обмеженням волі строком на 02 роки 07 місяців 21 день.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року засудженому зараховано в строк покарання час його слідування під вартою до ДУ «Устинівський виправний центр №37» з 28.11.2017 року по 27.12.2017 року, що за правилами п.1.ч.1 ст.72 КК України, становить один місяць двадцять вісім днів обмеження волі.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 15.01.2019 року відмовлено в поданні адміністрації ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю підстав вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Відповідно до довідки ДУ «Устинівський виправний центр №37» в строк призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, зараховано час попереднього ув`язнення 5 місяців 27 днів та строк слідування під вартою до виправного центру 1 місяць 28 днів обмеження волі. Станом на 28.02.2020 року засуджений ОСОБА_5 має відбутий строк покарання 4 роки 7 місяців 21 день. Невідбутий строк покарання складає 03 місяці 22 дні. Початок строку відбуття покарання засудженому рахується з 07.07.2015 року, а покарання у виді обмеження волі - з 27.12.2017 року. Кінець строку після зарахування заліків визначено 20.06.2020 року.
З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_5 відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного йому за вироком суду.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 за період перебування в Старобільському слідчому ізоляторі, починаючи з 13.07.2015 року, останній заохочень не мав, порушень режиму утримання не допускав.
За змістом довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 за період відбування ним покарання у виправній колонії №6 м.Кіровограда, починаючи з 25.02.2016 року, до останнього були застосовані: одне стягнення у виді догани за вилучення 0,5 л. рідини із запахом спиртного, а за сумлінну поведінку та ставлення до праці - два заходи заохочення у виді подяк.
За період відбування покарання в ДУ «Устинівський виправний центр №37», починаючи з 27.12.2017 року, до засудженого ОСОБА_5 були застосовані два заходи стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання, а саме: 20.02.2019 року - догана (невиконання розпорядку дня) та 05.03.2019 року - сувора догана (вживання спиртних напоїв), а за сумлінну поведінку та ставлення до праці правами начальника установи 10.10.2018 року, 23.08.2019 року та 03.01.2020 року до нього були застосовані три заходи заохочення у виді подяки та зняття раніше накладеного стягнення.
Як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_5 , наданої ДУ «Устинівський виправний центр №37», засуджений працевлаштований на виробництві установи; проявляє добросовісне ставлення до праці та виконання поставлених завдань; на заходи виховного впливу реагує позитивно; до представників установи ставиться з повагою; своєю поведінкою надає позитивний приклад іншим засудженим; у скоєному злочині розкаюється; підтримує соціальні зв`язки шляхом телефонних розмов.
Відповідно до психологічної характеристики засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбування покарання в Устинівському виправному центрі №37 зарекомендував себе як цілеспрямований, в міру товариський, здатний уникати конфліктних ситуацій. На зауваження персоналу установи реагує позитивно. Порушень поведінки не спостерігалось.
Згідно довідки оперативної групи ДУ «Устинівський виправний центр№37» засуджений ОСОБА_5 конфліктних та боргових відносин з іншими засудженими не має, намірів скоїти злочин не виношує, негативних проявів за час перебування в установі з його боку не було.
Згідно строкового трудового договору №11 від 18.04.2018 року засуджений перебуває у трудових відносинах з ДУ «Устинівський виправний центр №37».
Відповідно до довідки, виданої ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 06.02.2020 року №175/Лс, засуджений ОСОБА_5 отримував систематичний дохід у виді заробітної плати із квітня 2018 року (відпрацьовано 9 днів) по грудень 2018 року (відпрацьовано 13 днів) та з лютого 2019 року (відпрацьовано 9 днів) по грудень 2019 року. Заборгованість по виконавчих листах відсутня.
Згідно постанови №1 від 12.02.2020 року за результатами засідання районної спостережної комісії при Устинівській районній державній адміністрації Кіровоградської області, остання постановила клопотати перед районним судом про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 ..
На підставі викладеного, вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, суд виходить з наступного.
За змістом ч.2 ст.81 КК України та роз`яснень п.п.1,2 Постанови №2 умовно-дострокове звільнення особи від відбуття покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ч.2 ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.
Згідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Таким чином, виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, і при оцінці поведінки засудженого, судом приймається до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Поведінка засудженого має бути взірцевою для інших засуджених.
Під час дослідження особової справи засудженого ОСОБА_5 судом встановлено, що: 1) згідно висновку від 28.11.2017 року, затвердженого начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», за результатами службового розслідування по матеріалам про вилучення заборонених предметів, встановлено незаконне виготовлення та зберігання засудженим 7-го відділення ОСОБА_5 500 гр. рідини з характерним запахом спиртного в пластиковій пляшці на своєму спальному місці під подушкою, за що до останнього було застосоване стягнення у виді догани; 2) згідно протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ «Устинівський виправний центр №37» від 20.02.2019 року вирішено провести із засудженим ОСОБА_5 бесіду профілактичного характеру за самовільне залишення ним загального строю під час проведення поіменної перевірки засуджених 17.02.2019 року о 21 год.40 хв., оскільки на зауваження засуджений реагував негативно та висловлював своє невдоволення режимом утримання, а по факту відсутності засудженого ОСОБА_5 18.02.2019 року о 06 год.00 хв. при проведенні загальної поіменної перевірки, з урахуванням мотивів та обставин вчинення порушення, поведінки засудженого, який висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, висловлював незадоволення режимом утримання, відмовився від надання письмових пояснень, вирішено притягнути засудженого ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності у виді догани; 3) за результатами службового розслідування по факту виготовлення та вживання спиртного напою засудженим ОСОБА_5 , встановлено власноручне виготовлення останнім 1 л. «браги» та вживання її в нічний час 05.03.2019 року. При цьому під час доставлення до чергової частини для надання пояснень засуджений ОСОБА_5 вів себе нетактовно, вступав в суперечку з працівниками чергової зміни. За результатами засідання дисциплінарної комісії ДУ «Устинівський виправний центр №37» (протокол №5 від 05.03.2019 року) за порушення режиму тримання до засудженого ОСОБА_5 було застосоване стягнення у виді суворої догани.
З огляду на викладене, суд зазначає, що сумлінне виконання засудженим ОСОБА_5 своїх прямих обов`язків в період часу з 07.07.2015 року по 28.11.2017 року та з 30.11.2017 року по 19.02.2019 року, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, з урахуванням допущеного засудженим 29.11.2017 року порушення порядку відбування покарання, тобто більше ніж через два роки чотири місяці після початку відбування строку покарання та після заміни йому 20.11.2017 року Ленінським районним судом м.Кіровограда невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким - обмеженням волі, а також того, що після відмови Устинівського районного суду Кіровоградської області 15.01.2019 року в задоволенні подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 як такому, що не довів свого виправлення, останній, маючи відбутими вже 2/3 строку покарання, жодних висновків для себе не зробив та знову вчинив порушення порядку відбування покарання 20.02.2019 року і 05.03.2019 року, за що до нього були застосовані заходи стягнення у виді догани та суворої догани.
Вказані обставини свідчать про те, що за весь період відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , його поведінка не була сумлінною, а процес його виправлення та перевиховання не був стабільним та послідовним.
Крім того, зі змісту пояснень представника ДУ «Устинівський виправний центр №37» та самого засудженого ОСОБА_5 , а також за результатами дослідження судом особової справи засудженого, судом не встановлено участі засудженого ОСОБА_5 у роботах по благоустрою установи.
За змістом ч.2 ст.65 КВК України активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Разом з тим, з особистих пояснень засудженого та досліджених судом матеріалів його особової справи, пояснень представника виправного центру, судом не встановлено активної участі засудженого ОСОБА_5 у суспільному житті виправного центру.
З огляду на встановлені обставини, суд вважає недостатніми підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 має зразкову та сумлінну поведінку, взірцеву для інших засуджених, а мета покарання, передбачена ч.2 ст.50 КК України - виправлення засудженого, з урахуванням характеру та тяжкості допущених ним порушень за весь час відбування покарання, була досягнута.
При цьому суд критично оцінює надану представником ДУ «Устинівський виправний центр №37» характеристику на засудженого ОСОБА_5 щодо надання останнім позитивного прикладу для інших засуджених, оскільки в поданій до суду характеристиці взагалі не відображені застосовані до засудженого за період відбування ним покарання у виправному центрі два заходи стягнення за невиконання розпорядку дня та вживання спиртних напоїв, які з урахуванням їх суворості (догана та сувора догана) не можуть однозначно свідчити про наявність в діях засудженого ОСОБА_5 такої поведінки, яка б слугувала прикладом для наслідування іншими засудженими.
З цієї ж підстави суд також не приймає до уваги зазначене в психологічній характеристиці засудженого ОСОБА_5 твердження психолога про те, що порушень поведінки у засудженого не спостерігалось, оскільки вказане безпосередньо спростовується матеріалами особової справи останнього про застосування до нього заходів стягнення за період відбування покарання.
Крім того, суд не приймає до уваги при вирішенні клопотання надані в судовому засіданні пояснення захисника засудженого ОСОБА_5 про те, що на даний час перестали існувати обставини, які стали підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні засудженого у січні 2019 року, оскільки останній вчинив два порушення порядку відбування покарання вже після постановлення Устинівським районним судом Кіровоградської області 15.01.2019 року ухвали про відмову в задоволенні подання ДУ «Устинівський виправний центр №37» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , а відсутність в останнього стягнень за виконавчими листами не є тим основним визначальним критерієм, що доводить виправлення та перевиховання засудженого в тій мірі, яка є достатньою для застосування до нього судом умовно-дострокового звільнення.
Згідно п.2 Постанови №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Судом при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній раніше неодноразово (вісім разів) засуджувався за вчинення умисних злочинів проти власності (ч.2 та ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України), проти правосуддя (ст.395 КК України) та в сфері обігу наркотичних засобів (ч.1 та ч.2 ст.309 КК України), окремі з яких є тяжкими злочинами (ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 КК України); згідно вироків Сватівського районного суду Луганської області від 21.05.2003 року, 28.10.2002 року, 13.10.2009 року, 09.12.2009 року, 11.08.2014 року засуджений ОСОБА_5 звільнявся від відбування покарання умовно-достроково та з випробуванням, однак під час кожного іспитового строку продовжував вчиняти умисні злочини, що у двох випадках мало наслідком скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 систематично на протязі свого життя, починаючи з 2002 року, тобто близько 13 років, вчиняв умисні злочини, за які відбував покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань; неодноразово звільнявся від відбування призначених судом покарань як шляхом умовно-дострокового звільнення, так і внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак належних для себе висновків щодо необхідності дотримання встановлених у суспільстві правил співжиття не робив, на шлях виправлення не ставав та продовжував вчиняти тяжкі та середньої тяжкості злочини, що мало наслідком скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинені ним два умисні тяжкі злочини проти громадської безпеки, передбачені ч.1 ст.263 та ч.1 ст.263-1 КК України, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність та стійку антисоціальну спрямованість особистості засудженого ОСОБА_5 ..
За вказаних обставин, з урахуванням тяжкості вчинених засудженим ОСОБА_5 злочинів та допущених ним порушень порядку відбування покарання, за які на нього було накладені стягнення у виді двох доган та однієї суворої догани, останні з яких мали місце після відбуття засудженим 2/3 строку призначеного йому покарання, суд вважає недостатніми підстави вважати, що засуджений ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання мав зразкову поведінку, взірцеву для інших засуджених, та довів своє виправлення на час розгляду стосовно нього клопотання, а факт наявності в нього заохочень та сумлінного ставлення до праці, в тому числі і в ДУ «Устинівський виправний центр №37» не може слугувати безспірною та переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився, оскільки така поведінка засудженого обумовлена здійсненням за ним регламентованого контролю та можливістю застосування стягнення.
Також суд звертає увагу на те, що з часу застосування до засудженого ОСОБА_5 останнього стягнення у виді суворої догани 05.03.2019 року і до дати його звернення до суду з відповідним клопотанням 08.02.2020 року, минуло менше одного року, що з урахуванням відсутності застосованих до нього в цей період стягнень, свідчить про наявність процесу позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого, але не створюють у нього на даний час в достатній мірі готовність до самокерованої правослухняної поведінки, внаслідок чого суд приходить до висновку про передчасність звернення засудженого ОСОБА_5 до суду з клопотанням про застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
При цьому суд вважає, що працевлаштування засудженого ОСОБА_5 за час відбування ним покарання у виправному центрі, відсутність конфліктних відносин з іншими засудженими та сумлінне виконання своїх прямих обов`язків, в тому числі передбачених ст.9 КВК України, при наявній кримінологічній характеристиці засудженого, допущених ним порушень порядку відбування покарання, їх характеру та тяжкості, навіть за наявності п`яти заходів заохочення у вигляді подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці, зняття раніше накладеного стягнення не можуть свідчити про трудове перевиховання та виправлення засудженого в тій мірі, в якій того вимагають положення ст.81 КК України, виходячи із неспіврозмірності його поведінки та ставлення до праці під час відбування покарання за останнім вироком суду тяжкості вчинених ним злочинів та його особі.
З огляду на викладене, керуючись вимогами правових норм, що регулюють відбування покарання у виді обмеження волі; з урахуванням характеристики засудженого ОСОБА_5 ; тяжкості та характеру вчинених ним злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України; змісту матеріалів особової справи засудженого; повно та всебічно проаналізувавши дані про особу засудженого та його поведінку за весь період відбування ним покарання; виходячи з того, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально, суд приходить до висновку про недоведеність засудженим ОСОБА_5 свого виправлення та відсутність підстав вважати, що цілі покарання були досягнуті і виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду, у зв`язку з чим його клопотання про умовно-дострокове звільнення не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.369, 372, 376, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В клопотанні засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1