ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2381/15-к
Провадження № 1-кп/483/8/2019
ВИРОК
Іменем України
18 грудня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з приміщенням Кіровського районного суду міста Кіровограда кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000813 від 29 липня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очакові Миколаївської області, є громадянином України, є неодруженим, з повною загальною середньою освітою, не працює, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 28 липня 2015 року приблизно о 17 год. 00 хв. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись біля узбережжя Дніпро-Бузького лиману, поблизу території військової частини НОМЕР_1 , в межах території м. Очакова Миколаївської області, скориставшись не зачиненим до кінця віконним склом дверцят водія, проник до салону легкового автомобіля марки «ВАЗ-2108» державний номер НОМЕР_2 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «LENOVO A369І» вартістю 1600 грн., в якому перебувала картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20 грн., тим самим, спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1620 грн., після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що за викладених вище обставин таємно викрав 1300 доларів США, а також гроші в сумі 400 грн., що належали потерпілому ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому таємному викраденні чужого майна (крадіжці) винним себе визнав частково. Визнаючи свою вину у викраденні мобільного телефону з сім-картою, заперечував при цьому факт викрадення 1300 доларів США та 400 грн. Дав показання про те, що долари США в кількості лише 10 купюр по 100 доларів були сувенірними, що він виявив, повернувшись додому, та саме їх було вилучено під час проведення обшуку в нього дома. Цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково в частині відшкодування матеріального збитку на суму 1620 грн., що становить вартість викраденого телефону.

Крім визнання вини обвинуваченим в цій частині, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілого, свідків, а також письмовими документами провадження, які є логічними і послідовними та такими, що узгоджуються між собою.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні 09 листопада 2017 року дав показання про те, що в липні 2015 року він під час відпочинку з дружиною в м. Очакові поблизу території військової частини НОМЕР_1 залишив в своєму автомобілі гроші в сумі 400 грн., 1300 доларів США та телефон, при цьому вікно дверей не зачиняв до кінця, щоб салон авто не нагрівався, і через деякий час виявив пропажу грошей і телефону та відразу звернувся до поліції. Наголосив, що 1300 доларів США він позичив у свого знайомого ОСОБА_6 для купівлі автомобіля, написавши йому при цьому розписку.

Свідок ОСОБА_7 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_4 , надала аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 влітку 2015 року позичив в нього 1300 доларів США з метою купівлі авто, а в подальшому він дізнався від потерпілого про крадіжку грошей з його автомобіля в м. Очакові.
Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав показання про те, що приблизно 2-3 роки тому обвинувачений ОСОБА_5 продав йому мобільний телефон за 300 чи 400 грн., точніше не пам`ятає. Обвинувачений сказав йому, що це його телефон; будь-яких фото, контактів та карти пам`яті у телефоні не було.
Вказані вище показання свідків узгоджуються із безпосередньо дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Протоколом обшуку події від 13 жовтня 2015 року, проведеного у свідка ОСОБА_8 підтверджується факт вилучення в останнього мобільного телефону марки «LENOVO A369І» (т. 2 а.с. 40).
Роздруківкою з веб-сайту мережі Інтернет підтверджується той факт, що середня ринкова вартість мобільного телефону марки «LENOVO A369І» станом цін на 22 жовтня 2015 року становить 1599 грн. (т. 2 а.с. 51).
Зазначені вище докази узгоджуються між собою та підтверджують вину обвинуваченого в інкримінованому йому злочині в частині викрадення ним мобільного телефону потерпілого.
Разом із тим, суд вважає, що вищевказані докази не доводять факт викрадення ОСОБА_5 1300 доларів США та грошей у сумі 400 грн. у потерпілого ОСОБА_4 , і при цьому виходить з такого.
Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав показання про те, що у 2015 році ним здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за фактом викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 . Під час обшуку в квартирі ОСОБА_5 було вилучено сувенірні долари США 10 купюр по 100 доларів. Цей факт ним було зафіксовано у протоколі обшуку.

Аналогічні показання надали допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які пояснили, що були присутніми під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 і в одній з кімнат на шафі були виявлені купюри, зовні схожі на долари США, однак вони виявились сувенірними.

Допитана в якості свідка співмешканка обвинуваченого ОСОБА_12 розповіла, що влітку 2015 року ОСОБА_5 приніс додому мобільний телефон марки «LENOVO», сказавши, що взяв його в якійсь машині. Цей телефон він в подальшому продав за 400 грн. Крім того, обвинувачений приніс 10 купюр по 100 доларів США. Вона відразу ж побачила, що ці гроші є сувенірними, після чого чоловік поклав їх на шафу, де вони й знаходились, доки не були вилучені під час обшуку.

Викладене узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні дала показання про те, що у 2015 році була присутня в якості понятої під час обшуку в квартирі обвинуваченого. Працівник поліції знайшов на шафі долари США, при цьому зазначив, що вони є фальшивими. Цей факт під час обшуку підтвердила й дружина ОСОБА_5 .

Аналізуючи показання вказаних вище свідків, суд прийшов до переконання, що розбіжності у їх показаннях є несуттєвими, оскільки вони надали свідчення щодо всіх істотних обставин справи, підтвердивши факт виявлення сувенірних купюр у вигляді доларів США, і основний зміст цих показань узгоджується між собою, а розбіжності в них пов`язані з індивідуальними здібностями кожної людини до сприйняття та аналізу подій, а також залежать від того, на чому саме була зосереджена увага кожного свідка і на особливостях їх пам`яті щодо вибірковості та зберігання інформації з урахуванням спливу часу.

Судом не можуть бути взяті до уваги в якості доказу показання свідка ОСОБА_6 , оскільки ці показання доводять лише факт запозичення ним потерпілому грошових коштів і жодним чином не підтверджують, що саме ці кошти знаходились в автомобілі потерпілого 28 липня 2015 року.

Також органом досудового розслідування не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту викрадення ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 400 грн.
Суд за наявності наданих стороною обвинувачення доказів не може прийти до висновку поза будь-яких сумнівів, що ОСОБА_5 28 липня 2015 року викрав з автомобіля потерпілого ОСОБА_14 1300 доларів США та 400 грн., а тому тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого.
За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до переконання, що вони не доводять пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення в частині викрадення доларів США та 400 грн., а тому виключає цей епізод з формулювання обвинувачення.

Таким чином, дослідивши зазначені вище докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, характеризується негативно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та щире каяття обвинуваченого як обставину, що його пом`якшує.

З урахуванням викладеного, суд вважає неможливим виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства та що покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України є таким, що відповідає його особі та тяжкості вчиненого, і є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання.
Цивільний позов потерпілого в частині стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої злочином, суд вважає таким, що підлягає задоволенню на підставі ст. 124 КПК України, ст. 1166 ЦК України, у межах документально підтверджених витрат, які складають: 1600 грн. вартість викраденого телефону, 20 грн. вартість сім-карти, що знаходилась в ньому, 550 грн. в рахунок ремонту пошкодженого телефону, 9693 грн. 57 коп. витрати на проїзд під час досудового розслідування та судових засідань, 18900 грн. 40 коп. добових, а також 29000 грн. в рахунок витрат на правову допомогу.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Судових витрат у провадженні немає, запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

Строк відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, 59763 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 97 копійок.

Речові докази: мобільний телефон марки «LENOVO A369І», переданий потерпілому ОСОБА_4 , вважати повернутим за належністю; десять сувенірних купюр номіналом по 100 доларів США кожна, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: