Справа № 277/345/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України

по ст. 185 ч.3 КК України, -
в с т а н о в и в:
В середині грудня 2019 року близько 19 години ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого постійного проживання, по АДРЕСА_2 , та достеменно знаючи, що в будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 ніхто не проживає, вирішив вчинити крадіжку майна, яке знаходиться в будинку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна в цей же день, без розриву в часі ОСОБА_5 підійшов до домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господаря, які б могли перешкодити вчиненню злочину, ОСОБА_5 пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 . Підійшовши до вікна з лівої сторони будинку ОСОБА_5 відігнув цвяхи, які утримували шкло, після чого витягнув його з віконної рами та через утворений отвір проник у будинок звідки таємно викрав газовий балон марки «3-50 ОС» об`ємом 50 л, вартістю 466 грн. 67 коп., газову настільну плиту (таганок) марки «Вогник» вартістю 160 грн. 67 коп., а всього на загальну суму 627 грн. 34 коп., причинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно, поєднане з проникненням у житло.

Виновність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю і показав, що в середині грудня 2019 року біля 19 години він проходив біля будинку потерпілого, в якому на той час ніхто не проживав і вирішив вчинити крадіжку. Підійшовши до вікон будинку, він витягнув шкло та у виникший отвір проник до будинку, звідки викрав газового балона та таганка. Газового балона передав Серветі, який заплатив йому 200 грн., а таганка залишив у своєму домоволодінні. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Оскільки ніхто з учасників судового процесу фактичні обставини кримінального провадження не оспорював, суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що на початку 2020 року, дати не пам`ятає, приїхав до будинку, якого успадкував від покійних батьків, та виявив відсутність у вікні шкла. Зайшовши до будинку виявив крадіжку газового балона, таганка. Про вчинення крадіжки повідомив до поліції, працівниками якої було встановлено, що крадіжку вчинив обвинувачений. На даний час викрадені речі йому повернуті.
Обинувачений характеризується посередньо, у вчиненому щиро розкаюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.
З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, який характеризується посередньо, у вчиненому щиро розкаюється, суд прийшов до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.185 ч.3 КК України з можливістю виправлення без відбування покарання у відповідності до ст.75 КК України, яке має бути необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлений.
По справі є процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 942,06 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого у прибуток держави.
Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Процесуальні витрати в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп. пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 у прибуток держави.
Речові докази: газового балона ємкістю 50 л, трьохкамфорну газову плиту, які передані під розписку ОСОБА_4 повернути останньому.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя /підпис/
Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1