Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/95/20
провадження № 1-кп/624/9/20
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 11 лютого 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
за результатами підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000004 від 08 січня 2020 року, за обвинувальним актом відносно якого
ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, українка, громадянка України, освіта середня, не заміжня, має на утриманні вісім неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07 січня 2020 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , всупереч волі останньої, без її дозволу, діючи з раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, в ході виниклої словесної сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, схопивши потерпілу лівою рукою за волосся, нігтями пальців рук правої руки, почала умисно дряпати обличчя та шию ОСОБА_5 , після чого, схопивши електрочайник, нанесла ним один удар в область голови потерпілої ОСОБА_5 .
В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-23/3-КР/20 від 15 січня 2020 року, потерпілій ОСОБА_5 було спричинено «садна на обличчі», які по ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відповідно до п.п. 2.3.2.б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
07 січня 2020 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_4 , грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадянина на недоторканість житла, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, всупереч волі, дозволу та відома фактичного користувача домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , незаконно, безпідставно, самовільно, без передбачених законом на те підстав, умисно, протиправно, шляхом пошкодження замикаючого пристрою, не маючи законних правових підстав для відвідування житла, не переслідуючи наміру заволодіти чужим майном, зайшла до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зареєстрована та фактично проживає ОСОБА_5 , який остання придбала у 2005 році у ОСОБА_6 без переоформлення права власності на вказаний будинок. Після цього, ОСОБА_4 , у приміщенні спальні, а потім кухні вчинила сварку з ОСОБА_5 , чим порушила передбачене Конституцією України право на недоторканість житла ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинила умисний злочин, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні від обвинувачення відмовилась, повідомила, що з обвинуваченою примирилася, справу просить закрити, про що надала заяву.
Прокурор та обвинувачена проти задоволення клопотання та проти закриття кримінального провадження на цих підставах не заперечили.
Розглянувши клопотання, заслухавши та взявши до уваги думку учасників провадження, суд доходить висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 п. 7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст. 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.
Відповідно до п. 1 ч. 1 цієї ж статті провадження по кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч.1 ст. 125 КК України відносяться до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Встановлено, що відмова потерпілої від обвинувачення є добровільною, клопотання відповідає її вільному волевиявленню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження слід закрити відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не застосовувався, арешт на майно не накладався, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, ч.2 ст.369, ч.1 ст.372, ч.2 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.162 КК України, у зв`язку з відмовою від обвинувачення потерпілої ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, через районний суд, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1