233 № 219/4234/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510 від 11 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000510 від 11 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

28 травня 2020 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000510 від 11 березня 2020 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що 13 березня 2020 року було накладено арешт на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а 12 травня 2020 року його ОСОБА_8 було звільнено з-під варти під заставу та з 13 травня 2020 року він знову працює на Соледарському КП «Водоканал» у м. Соледар, отже йому необхідно користуватися автомобілем для того, щоб приїздити до місця роботи, використовувати його для забезпечення торгівельної діяльності його дружини, як ФОП та для поїздок до дитячої лікарні міста Бахмут із малолітньою донькою.

Особа, за клопотанням якої було арештовано майно старший слідчий СВ Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду клопотання належним чином. Неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Пояснив, що автомобіль необхідний для користування його родині, оскільки від дому до його роботи близько 12 км. та він не може дістатися на роботу із-за обмежень, встановлених на час карантину. Також автомобіль необхідний по роботі його дружині та в нього часто хворіє донька, яку необхідно возити до лікарні в м. Бахмут. Просив частково скасувати арешт з майна, надавши йому дозвіл користуватися автомобілем, свідоцтвом про реєстрацію та ключами.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 . Просив задовольнити письмове клопотання обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказав, що хоча він ще не знайомий з матеріалами кримінального провадження, проте вважає, що під час досудового розслідування була можливість провести всі експертизи та необхідні слідчі дії із вказаним автомобілем. Вважає, що необхідно задовольнити письмове клопотання обвинуваченого з метою забезпечення прав малолітньої дитини.
Обвинувачена ОСОБА_9 просила задовольнити письмове клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 .
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо часткового скасування арешту майна та надання дозволу на тимчасове користування, адже слідчим суддею було накладено арешт на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з метою збереження речових доказів. Автомобіль та свідоцтво є речовим доказом у кримінальному провадженні, містять на собі сліди кримінального правопорушення (а саме нашарування спеціальної хімічної речовини, якою були оброблені грошові купюри, що було зафіксовано під час обшуку 12 березня 2020 року), можуть бути доказом. Зазначив, що в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба, оскільки, обвинуваченими та захисниками під час судового розгляду може бути заявлено клопотання про проведення додаткових експертиз із вказаним майном, на якому містяться сліди злочину. Більш того, зазначив, що права родини ОСОБА_8 жодним чином не обмежені, оскільки перевезення пасажирів громадським транспортом відновлено. Просив відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали додані до клопотання та надані учасниками процесу докази, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судом встановлено, що в провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000510 від 11 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ухвалою слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2020 року (по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0001970 від 07 жовтня 2019 року, з якого відповідно до п. 3 розділу 2 реєстру матеріалів досудового розслідування було виділено матеріали досудового розслідування) накладено арешт на майно, а саме на: транспортний засіб «Geely emgrand X7», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.
Як вбачається з ухвали слідчого судді від 13 березня 2020 року відповідно до ст.ст. 170, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею було враховано правову підставу для арешту майна (можливість відчуження транспортного засобу), те, що воно відповідає критеріям речових доказів (відповідно постанови слідчого від 12 березня 2020 року вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнані речовими доказами у кримінальному провадженні) та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; обставини, які підтверджують, що незастосування заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким майном призведуть до пошкодження, зникнення, втрати майна, що може перешкодити кримінальному провадженню. Враховано наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_6 були присутні в судовому засіданні 13 березня 2020 року, давали пояснення та наводили свої аргументи, то арешт майна може бути скасований відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України.
Виходячи із положення статей 170, 172-174 КПК України, вказана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед судом законності та переконливості.
Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби судового провадження виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання пошкодження, зникнення, втрати майна.
Підстав вважати, що на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищевказаного автомобілю та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у суду немає. Арешт накладено обґрунтовано, з метою збереження речових доказів. При цьому суд враховує, що відповідно до ухвали слідчого судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2020 року, слідчим суддею не було накладено арешту на ключі на автомобіль, про зняття арешту з яких просить обвинувачений.
При цьому, посилання обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_9 на те, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу необхідні для користування його родині не може бути безумовною підставою для часткового скасування арешту майна, оскільки це не підтверджує те, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. А тому доводи обвинуваченого ОСОБА_8 є безпідставними. На думку суду, на даний час продовжує існувати необхідність в арешті вищевказаного майна.
Враховуючи, що на теперішній час кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, та зважаючи на те, що обвинуваченим, захисниками не доведено, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано; суд вважає, що клопотання про часткове зняття арешту з майна є необґрунтованим і передчасним, адже зняття арешту з вказаного вище майна може негативно вплинути на його збереження, що в подальшому може стати перешкодою для повного і об`єктивного розгляду справи і ухвалення судового рішення.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про часткове скасування арешту майна слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 174, 314, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про часткове скасування арешту з майна (транспортного засобу автомобілю «Geely Emgrand X7», номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та ключів на автомобіль), належного ОСОБА_8 у вигляді надання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_1 дозволу на користування автомобілем, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та ключами від автомобіля без права відчуження та розпорядження відмовити.
На ухвалу суду учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Головуючий суддя

Судді