Справа № 159/4719/19
Провадження № 1-кп/159/354/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001194 від 27.06.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 в період часу з 12.11.2018 року по 01.06.2019 року злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вказані діяння мали місце за наступних обставин.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.10.2018 року ухвалено збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_5 на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду від 15.01.2014 року, та зобов`язано останнього сплачувати в користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Будучи ознайомленим із вказаним судовим рішенням та знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в період часу з 12.11.2018 року по 01.06.2019 року ОСОБА_5 злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів.

Так, ОСОБА_5 у вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про можливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у державну виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, отримував постійно доходи в межах України, однак про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти не виплачував, внаслідок чого за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 7297 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю та суду показав, що йому відомо про існування судових рішень, відповідно до яких його зобов`язано сплачувати аліменти на утримання дитини. Проте, протягом вказаного періоду аліментів не сплачував, оскільки ніде не працює, має тимчасові заробітки, а в новій сім`ї виникло складне матеріальне становище. Про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів попереджався державним виконавцем. Розкаювався у вчиненому, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив невеликої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває, в цілому позитивно характеризується по місцю проживання.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_5 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1