КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 червня 2020 року, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року,

за участі: прокурора представників володільців майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів поліції і фіскальної служби та у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований та будується на земельній ділянці з кадастровим номером :63:332:0051, разом із квартирами та нежитловими (комерційними) приміщеннями у ньому, а також на майнові права на однокімнатні квартири за АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , двокімнатні квартири за №№ 3, АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , АДРЕСА_44 , АДРЕСА_45 , АДРЕСА_46 , АДРЕСА_47 , АДРЕСА_48 , трикімнатні квартири за №№ 68, 161, 171, АДРЕСА_49 , АДРЕСА_50 , АДРЕСА_51 , АДРЕСА_52 , нежитлові (комерційні) приміщення за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані у згаданому будинку, із забороною вчиняти будь які реєстраційні дії, укладати правочини щодо їх відчуження.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки таке майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ЖБК «Захисник», подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Щодо строку на апеляційне оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею за відсутності представника ЖБК «Захисник», а про зміст прийнятого рішення останньому стало відомо 13 квітня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Представник вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Зокрема, звертає увагу на те, що вищевказане майно, не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є майном ЖБК «Захисник», яке придбано виключно за кошти його членів, що підтверджується бухгалтерською документацією кооперативу та платіжними документами про сплату коштів на користь TOB «ОСВ Практик». Вважає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора не в повному обсязі досліджені обставини провадження, у тому числі підстави виникнення правовідносин, стан таких правовідносин, наявність численних цивільних та господарських судових справ, а також наявність кримінальної справи відносно колишнього керівництва TOB «ОСВ Практик» та ЖБК «Захисник»; не вірно застосовано законодавство про підрядні роботи, інвестиційні договори та захист майна та майнових прав; порушено вимоги статей 170-173 КПК України про застосування такого запобіжного заходу як арешт майна, у тому числі в частині співмірності застосованим заходам, інтересам сторін та вартості майна; не взято до уваги те, що ЖБК «Захисник» чи його посадові особи не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні; не врахована співмірність застосування такого заходу з вартістю майна товариства, з метою дотримання балансу мети застосування таких заходів з інтересами ЖБК «Захисник» та його членів; не врахована та не досягнута мета застосування заходів забезпечення кримінального провадження - арешт унеможливлює будівництво об`єкта будівництва та передання такого в експлуатацію.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити поновивши строк на апеляційне оскарження, виступ прокурора та представників ТОВ «ОСВ Практик», які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги і заперечення на неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів справи видно, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно розглянуто слідчим суддею за відсутності представника ЖБК «Захисник», і даних про отримання останнім копії постановлено рішення матеріали провадження не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань16 серпня 2019 року під № 0006132, за фактом шахрайського заволодіння коштами інвесторів ЖБК «Захисник», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

27 березня 2020 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: вул. Бориспільська, 19 у Дарницькому районі міста Києва, що розташований та будується на земельній ділянці з кадастровим номером :63:332:0051, разом із квартирами та нежитловими (комерційними) приміщеннями у ньому, а також на майнові права на однокімнатні квартири за АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , двокімнатні квартири за №№ 3, 4, АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , АДРЕСА_44 , АДРЕСА_45 , АДРЕСА_46 , АДРЕСА_47 , АДРЕСА_48 , трикімнатні квартири за №№ 68, 161, 171, 178, 198, 202, АДРЕСА_52 , нежитлові (комерційні) приміщення за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані у згаданому будинку, із забороною вчиняти будь які реєстраційні дії, укладати правочини щодо їх відчуження.
Того ж дня ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора задоволено.

Таке рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0006132 про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши клопотання прокурора та дослідивши матеріали додані до нього, всупереч доводам викладеним в апеляційній скарзі прийшов до правильного висновку, що згадане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на нього є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому слідчим суддею враховано постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 від 17 грудня 2020 року про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також, колегія суддів враховує і те, що у відповідності до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13, у разі подання особами, визначеними у ст. 174 КПК України, скарги на ухвалу слідчого судді суду першої інстанції про арешт майна у зв`язку з необґрунтованістю його накладення, судді судів апеляційної інстанції мають перевірити, чи подавалось цими особами клопотання про скасування цього заходу забезпечення слідчому судді місцевого суду та в разі негативної відповіді на зазначене питання, можуть залишити ухвалу без змін. Іншими словами, з підстави необґрунтованості накладення арешту на майно, особи, перелік яких визначено у ч. 1 ст. 174 КПК України, вправі звернутися до слідчого судді суду першої інстанції із клопотанням про скасування ним своєї ухвали (абз. 2 ч. 2 ст. 174 КПК України), а уже потім, у разі незгоди з прийнятим рішенням, вправі оскаржити ухвалу про арешт майна в апеляційному порядку згідно зі ст. 309 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на раніше вказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ЖБК «Захисник» чи його посадові особи не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, - не спростовують висновків слідчого судді, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, і відповідно до частини 3 вказаної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 того ж Кодексу.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на згадане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, у провадженні не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника володільця майна, навіть з урахуванням усіх викладених в них доводів, задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , який діє в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Захисник» строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою: вул. Бориспільська, 19 у Дарницькому районі міста Києва, що розташований та будується на земельній ділянці з кадастровим номером :63:332:0051, разом із квартирами та нежитловими (комерційними) приміщеннями у ньому, а також на майнові права на однокімнатні квартири за №№ 1, 8, АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , двокімнатні квартири за №№ 3, 4, 6, АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , 184, 199, 200, 204, АДРЕСА_48 , трикімнатні квартири за №№ 68, 161, 171, 178, 198, 202, АДРЕСА_52 , нежитлові (комерційні) приміщення за №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, які розташовані у згаданому будинку, із забороною вчиняти будь які реєстраційні дії, укладати правочини щодо їх відчуження, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Захисник», - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/2390/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1