ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 605/55/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/59/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - хвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000014 від 27.01.2020 року, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 29 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника - начальника СВ Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , і застосовано до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голгоча Бережанського району, Тернопільської області, зареєстрованого за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадяднина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановлено строк дії ухвали закінчується до 16 год. 20 хв. 27 березня 2020 року.

Як вбачається з клопотання та представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Підгаєцьким відділенням поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000014 від 27.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України - незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з проникненням у житло.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 січня 2020 року, близько 03 години, у ОСОБА_7 , який перебував по АДРЕСА_3 , неподалік житлового господарства ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із проникненням в житло, а саме грошових коштів з приміщення літньої кухні у вищезазначеному житловому господарстві.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 27 січня 2020 року, близько 03 години, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 знаходиться у приміщенні літньої кухні на території житлового господарства за адресою АДРЕСА_3 , зайшов на територію вищевказаного житлового господарства, та направився до приміщення літньої кухні. У подальшому, підійшов до вхідних дверей літньої кухні шляхом завдання силового впливу рукою у вигляді поштовху, відчинив вхідні двері, які були зачинені із середини на горизонтальний засувальний замок (защіпку), тим самим проник у приміщення літньої кухні, що знаходиться на території житлового господарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_11 .. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до ОСОБА_11 , яка в той час лежала на ліжку у вказаному приміщенні і почала кликати на допомогу, усвідомлюючи, що його протиправні дії здійснюватимуться в умовах очевидності та матимуть для ОСОБА_11 відкритий характер, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно - небезпечних наслідків, прикривши останній рот своєю долонею, аби вона не піднімала галас, висунув усну вимогу потерпілій ОСОБА_11 віддати йому належні їй грошові кошти. Отримавши відмову, ОСОБА_7 підняв полімерну скатертину, яка знаходилась на дерев`яному столі неподалік ліжка, з метою пошуку грошових коштів. У подальшому ОСОБА_7 , у зв`язку із відсутністю грошових коштів, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

27 січня 2020 року ОСОБА_7 на підставі п. 2 ст. 1 ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

28 січня 2020 року, винесено постанову про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в житло.

28 січня 2020 року слідчим СВ Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_12 , за погодженням з процесуальним прокурором - начальником Підгаєцького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_13 повідомлено: ОСОБА_7 про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 29 січня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_7 . Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 29 січня 2020 року безпідставною та необґрунтованою.

Свої доводи мотивує тим, що суд належно не перевірив підстави і мету застосування даного запобіжного заходу та обґрунтованість таких підстав. В зв`язку з цим тримання під вартою, на думку апелянта, можна розглядати як спробу психологічного тиску з метою схилити підозрюваного до самообмови.

Зазначає, що суд не розглянув можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Також не була предметом розгляду суду обставини про те, що він раніше не судимий, має місце проживання і міцні соціальні зв`язки.

Вважає, що застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на даний час є безпідставним, оскільки не має на меті забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених КПК.

Просить змінити ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 29 січня 2020 року та обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_7 . Та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які просять скасувати оскаржувану ухвалу суду та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; міркування прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою і тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши про наявність ризиків, визначених в ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, судом першої інстанції правильно враховано те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення умисного тяжкого злочину, постійного джерела доходу для існування не має, не працює, не має постійного місця проживання, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність.

Також, злочин у якому підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Доводи підозрюваного про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є спробою психологічного тиску з метою схилити підозрюваного до самообмови, на думку колегії суддів є безпідставними та жодним чином не спростовує обґрунтованість пред`явленої підозри та не може бути підставою для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, як про це ставить питання апелянт.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 29 січня 2020 року , якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бережанського районного суду від 29 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи