Справа № 405/2406/20
провадження № 1-в/405/176/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання про застосування «закону про амністію 2020 року» засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданове Благовівщенського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , маючого повну середню освіту, не одруженого, який до арешту офіційно не працював, раніше судимого:
- 06.06.2003 вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України на підставі ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 09.07.2007 вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, ухвалою апеляційного суду Кіровоградського області від 31.10.2008 вирок скасовано та ОСОБА_3 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- 04.10.2017 вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі статей 71, 72 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

у провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування закону про амністію 2020 року.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання про застосування амністії та застосувати до нього амністію, на підставі законодавства про амністію, зокрема, «закону про амністію 2020 року».
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що до дія положень чинних законів про амністію на ОСОБА_3 не поширюються, а тому застосування амністії до останнього неможливе.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання законом про амністію чинності.
У виняткових випадках з метою припинення суспільно небезпечних групових проявів чинність амністії може бути поширена на діяння, вчинені до певної дати після оголошення амністії, за умови обов`язкового виконання до цієї дати вимог, передбачених законом про амністію (умовна амністія).
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Закону України «Про амністію у 2016 році» набрав чинності 07.09.2017.
Судом встановлено, що вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені 04.06.2017 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі статей 71, 72 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць (а.о.с. 1-3).
Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 раніше був неодноразово засуджений, а саме:
- 06.06.2003 вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст.185 КК України з призначенням на підставі ст. 71 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- 09.07.2007 вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням із встановленням іспитового строку на 2 роки. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградського області від 31.10.2008 зазначений вирок скасовано та ОСОБА_3 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі (а.о.с. 14-19).
Таким чином, відзначається, що ОСОБА_3 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів за ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.
Згідно з положеннями п. «в» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
Крім того, враховуючи вимогу засудженого про застосування «закону про амністію 2020 року» судом відзначається, що закон про амністію Верховною Радою України у 2020 році на даний час не приймався.
Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_3 має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів і ці судимості не погашені та не зняті у встановленому законом порядку, суд констатує відсутність необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо звільнення від відбування (подальшого відбування) покарання чи скорочення терміну покарання, а закон про амністію у 2020 році Верховною Радою України на час розгляду даного клопотання не приймався, на підставі чого суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого.
Керуючись положеннями Закону України «Про застосування амністії в Україні», Закону України «Про амністію у 2016 році», статей 537, 539 КПК України, -

постановив:

в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування закону про амністію - відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_3 .
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5