ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/595/19
Провадження № 1-кп/210/219/20

"07" травня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001450, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме: 15.06.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.121, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 03.11.2014 року по відбуттю строку покарання; 01.03.2017 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;23.10.2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 31.10.2017 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 26.07.2018 року звільнений з місця позбавлення волі на підставі ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 20 днів згідно ст.81 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, в період умовно-дострокового звільнення, на шлях виправлення не став, діючи повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 05.10.2018 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 прибув до магазину «Адідас №24» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 14, де перебуваючи у торгівельному залі вищевказаного магазину у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та предметом свого злочинного посягання визначив майно, яке належить магазину «Адідас №24».
Того ж дня, через декілька хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), перебуваючи у торгівельному залі магазину «Адідас №24» за вищезазначеною адресою, діючи із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з прилавку зазначеного магазину майно, яке належить магазину «Адідас №24», а саме, чоловічий джемпер марки «Adidas» моделі «ESS 3S FZ FT» розміру «S» артикул «S98788», вартість якого згідно Висновку судово-товарознавчої експертизи №3999 складає 1990,00 гривень, та сховав зазначене майно спереду під свою кофту.
Далі, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказане викрадене майно у себе під кофтою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не маючи наміру на сплату грошових коштів за вказану продукцію, пройшов із зазначеним товаром через касову зону, не розрахувавшись за вищевказаний товар, та маючи злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна направився на вихід з магазину «Адідас №24», однак дії ОСОБА_3 були помічені працівниками вказаного магазину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки спрацювала сигналізація протикрадіжного обладнання шляхом активації протикрадіжної бирки на джемпері при виході з магазину. Працівник магазину ОСОБА_7 крикнула в бік ОСОБА_3 щоб він зупинився, але останній продовжив швидким кроком йти далі та вона одразу побігла за ним щоб затримати, однак ОСОБА_3 розуміючи, що його дії, спрямовані на вчинення корисливого з злочину, а саме на повторне, умисне, таємне викрадення чужого майна перестали мати таємний характер та переросли у відкрите викрадення чужого майна, ігноруючи законні вимоги працівника магазину «Адідас №24» щодо припинення злочинних дій, ОСОБА_3 вийшов з магазину та з місця вчинення злочину зник, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 відкрито заволодів чужим майном, спричинивши ДП «Адідас України» майновий збиток на загальну суму 1990,00 гривень.
Представник потерпілого ДП «Адідас Україна» - ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, у вирішенні питання про міру покарання обвинуваченому, поклався на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, оскільки не погоджується із кваліфікацією його дій за ч.2 ст.186 КК України, так як грабіж не скоював, а вчинив крадіжку майна з магазину «Адідас». Суду пояснив, що дійсно 05.10.2018 року він перебував в торгівельному залі магазину «Адідас» по пр. Гагаріна в м. Кривому Розі. Перевіривши те, що за його діями ніхто не спостерігає, з прилавку таємно викрав кофту сірого кольору, яку сховав під свою кофту та швидким кроком вийшов з магазину. Ніякого звуку сигналізації він не чув та ніхто його не зупиняв. Після чого, вийшовши з магазину пішов в напрямку 97-го кварталу, де його зупинили два невідомі чоловіки та запитали, чому він так швидко втікає і що трапилось. На що ОСОБА_3 повідомив їм, що викрав одяг з магазину. Подав суду клопотання про визнання показів свідка (працівника магазину) недопустимим доказом в межах інкримінації обвинуваченому ч.2 ст.186, що кваліфікується як (грабіж).
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується показами свідків, які були допитані в судовому засіданні та матеріалами кримінального.
Так, допитаний в судовому засіданні 18.06.2019 року свідок ОСОБА_10 повідомив, що працює інспектором патрульної поліції в м. Кривому Розі. Восени 2018 року, був денний час доби (точної дати та часу, на даний час не пам`ятає), в той день на службі не перебував і приїхав на 95 квартал, де зустрівся з своїм товаришем ОСОБА_11 . В той час, коли йшли разом по проспекту Гагаріна, розмовляли, побачили, що з магазину «Adidas» дуже швидко вибіг чоловік, тримаючи в руках кофту сірого кольору. Зрозуміли, що чиниться правопорушення, зреагували миттєво та прийняли рішення зупинити цю особу і з`ясувати що взагалі сталося. Забігли до двору та спитали у дівчат які там сиділи куди побіг чоловік, ті показали напрямок. Побачили метрів через 200, як вказаний чоловік зупинився і чекав хлопця, який підійшов до нього. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підбігли, обвинувачений коли їх побачив кинув в них спортивну кофту, на якій був магніт і почав тікати. ОСОБА_10 з напарником ОСОБА_11 наздогнали обвинуваченого, затримали його та викликали 102. Першими приїхала державна служба охорони та повідомили що в магазині було скоєно злочин. Потім приїхали працівники поліції.
Допитаний в судовому засіданні 18.06.2019 року свідок ОСОБА_11 повідомив, що працює інспектором патрульної поліції у м. Кривому Розі. В 2018 році, восени (коли саме, на даний час не пам`ятає), була тепла пора, після обіду в денний час доби, гуляли з напарником ( ОСОБА_10 ) в районі 96 кварталу по проспекту Гагаріна, неподалік магазину «Adidas». Побачили як з вказаного магазину різко вибіг чоловік, і дуже швидко побіг, тримаючи під рукою якісь речі (спочатку не було видно що саме), побіг через будинки до подвір`я. Вони з напарником вирішили його наздогнати та дізнатися що сталося. Пробігли декілька подвір`їв та на вулиці Рокоссовського побачили обвинуваченого, який зупинився та розглядав річ. За 15 метрів крикнули йому, щоб він зупинився, оскільки вони працівники поліції, однак обвинувачений почав відходити та кинув в них річ, яку тримав в руках, а саме кофту сірого кольору. Вони його наздогнали, затримали та повідомили про даний факт на лінію 102 і викликали слідчо-оперативну групу. Потім зайшли до магазину, побачили дуже схвильованих дівчат продавців, які повідомили, що чоловік приміряв речі, потім різко схопив річ, не розрахувався за неї та вибіг з магазину, а вони не встигли зреагувати.
Допитана в судовому засіданні 16.08.2019 року свідок ОСОБА_7 , повідомила, що працювала продавцем-консультантом в магазині «Adidas», що на проспекті Гагаріна, 14. Восени 2018 року, в жовтні місяці, була друга половина дня, до магазину зайшли два чоловіка в темному одязі та пішли приміряти верхній одяг, вона підійшла спитати чи підійшов розмір, один з чоловіків відволік її запитавши з приводу складу тканин одягу. В цей час почула сигнальні ворота, обернулася та побачила що інший чоловік почав виходити з магазину у якого з-під одягу виглядав рукав сірої кофти. Вона сказала іншій продавчині, щоб та кликала директора, а сама вибігла на вулицю, дівчина на вулиці показала куди побіг чоловік, але наздогнати його вона не змогла та повернулася до магазину. Керівництво викликало поліцію та повідомило охорону. Приїхала охорона магазину, відвідувачів вже не було, згодом приїхала поліція, та прийшли два чоловіка, спитали що трапилося. Згодом вона надавала покази, також було проведено впізнання за фотознімками, на яких вона впізнала особу обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні 26.11.2019 року свідок ОСОБА_12 повідомив, що приблизно у вересні 2018 року, на той момент працював в УПП, надійшов сигнал з тривожної кнопки магазину «Adidas», що на 96 кварталі. Вони з напарником ОСОБА_13 як раз знаходилися в тому районі, тому прибули на місце через 2-3 хвилини, зайшли до магазину, працівник описала чоловіка, який викрав кофту з вішалкою, не оплатив її вийшов з магазину та побіг за кут будинку. Вони поїхали патрулювати, та одразу у дворі через 200-250 метрів виявили його та ще двох хлопців, які його затримали. Сіра кофта лежала неподалік обвинуваченого на землі. Свідок з напарником доставили обвинуваченого до районного відділку поліції за дорученням чергової частини.
Допитана в судовому засіданні 06.05.2020 року свідок ОСОБА_8 , повідомила, що працювала продавцем-консультантом в магазині «Adidas», який знаходиться по проспекту Гагаріна, 14. В другій половині дня, зайшли два чоловіка та пішли приміряти верхній одяг, консультувала їх з приводу товару інший працівник ОСОБА_14 . Через декілька хвилин ОСОБА_8 перебувала неподалік від кас та почула, що спрацювала сигналізація магнітних воріт і обернувшись, побачила що один з вказаних чоловіків почав виходити з магазину і у нього з-під одягу виглядала частина сірої кофти. Після того як спрацювала сигналізація, ОСОБА_14 також відреагувала, повідомила ОСОБА_8 щоб вона повідомила директора про крадіжку, а сама вибігла на вулицю за вказаним чоловіком. Однак, через деякий час ОСОБА_15 повернулась до магазину та повідомила, що не змогла наздогнати вказаного чоловіка і ми почали чекати на приїзд працівників поліції.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0001450 від 06.10.2018 року (Том 1, а.с.1);

- Протоколом огляду місця події від 05.10.2018 року, відповідно до якого проведено огляд приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 14, в якому було вчинено злочин, та фототаблицею до нього (Том 1, а.с.11-13);

- Протоколом огляду місця події від 05.10.2018 року, за участю ОСОБА_3 , відповідно до якого проведено огляд відкритої ділянки місцевості поблизу будинку № 5 по вул. Рокоссовського в м. Кривий Ріг під час якого вилучено викрадене майно(Том 1, а.с.14-15);

- Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом до Протоколу огляду місця події від 05.10.2018 року, за участю ОСОБА_3 , який долучено до матеріалів кримінального провадження (Том 1, а.с.16).
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2018 року, за участю свідка ОСОБА_10 , згідно якого останній впізнав на фото №2 особу ОСОБА_3 (Том 1, а.с. 32-33);

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2018 року, за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній впізнав на фото №4 особу ОСОБА_3 (Том 1, а.с. 35-36);

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2018 року, за участю свідка ОСОБА_7 , згідно якого остання впізнала на фото №3 особу ОСОБА_3 (Том 1, а.с. 39-40);

- Висновком судово-товарознавчої експертизи №3999 від 26.10.2018 року, відповідно до якої ринкова вартість чоловічого джемпера марки «Adidas» моделі «ESS 3S FZ FT» розміру «S», артикул «S98788», станом на 05.10.2018 року складає 1990,00 гривень (Том 1, а.с. 25-29).

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №13 від 24.01.2019 року, ОСОБА_3 , в період часу скоєння інкримінованого йому правопорушення будь-яким хронічним психічним захворюванням, слабоумством, чи іншим психічним розладом не страждав і по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 в період часу скоєння інкримінованого йому правопорушення, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На даний час ОСОБА_3 будь-яким хронічним психічним захворюванням, слабоумством, іншим психічним розладом не страждає, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (Том 1, а.с.81-86).
Вказані докази відповідно до ст.ст. 85-86 КПК України, узгоджуються між собою є належними та допустимими доказами, тому, суд приходить до висновку про те, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , суд оцінює критично з огляду на те, що він безпосередньо був затриманий сторонніми особами після вчинення злочину з речами потерпілого, та вважає спробою обвинуваченого ухилитись від суворої відповідальності, передбаченої діючим кримінальним законодавством за вчинення тяжкого кримінального правопорушення (злочину) і суспільного осуду.
Також суд не бере до уваги твердження обвинуваченого та його захисника про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.186 КК України, так як останній вчинив крадіжку і його дії повинні кваліфікуватися за ст.185 КК України, а не як грабіж, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та правильно встановлено судом, дії ОСОБА_3 були розпочаті як крадіжка, проте в подальшому були виявлені свідками працівниками магазину, які бачили як останній виходив з магазину із викраденим майном, почали його зупиняти, однак, останній з викраденим майном почав тікати, і в подальшому був затриманий сторонніми особами (працівниками поліції) з річчю, яка належала потерпілому.
Приведені докази у їх сукупності, свідчать про умисні дії ОСОБА_3 , направлені на викрадення чужого майна, які розпочались таємно, однак в процесі вчинення злочину переросли у відкрите, оскільки після вчинення крадіжки працівник магазину ОСОБА_7 побачила викрадення майна, почала бігти за ОСОБА_3 голосно кричати, щоб зупинився, і обвинувачений усвідомлював, що його дії викрито, оскільки за показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почав прискорюватися, а за показами свідка останній чув крики так як намагався втекти, тобто усвідомлював що його переслідують. Суд вважає, що таємне викрадення майна переросло у відкрите викрадення майна (грабіж).
Грабіж вважається закінченим, коли майно вилучене і винний має реальну, хоча б і початкову, можливість розпорядитися ним як власним (винести, сховати, передати, викинути і ін.).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах третьому та четвертому постанови «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 р., грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним повторного відкритого викрадення чужого майна (грабіж) майна потерпілого ДП «Адідас Україна». Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, знаходився під наглядом лікаря-психіатра з 2004 року з приводу затримки психологічного розвитку. Знятий з нагляду в 2009 році як засуджений. Перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з жовтня 2018 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання канабіоїдів. Синдром залежності. Малолітніх дітей на утриманні не має, не одружений, не працевлаштований. Вину у скоєному злочині не визнав.
Обставини, що пом`якшують покарання згідно вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

З урахуванням викладеного, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, відсутністю обставин, які пом`якшують та наявністю обставин, які обтяжують покарання, враховуючи те, що обвинувачений має схильність до вчинення корисливих злочинів, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів, висновків для себе не зробив, продовжив злочинну діяльність, за вказаних обставин, виправлення ОСОБА_3 не можливе без ізоляції його від суспільства, тому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі,в межах санкції ч.2 ст.186 КК України.

Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2019 року відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках даного кримінального провадження.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 січня 2019 року, ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 ,слід залишити без змін до моменту набрання цим вироком законної сили, а строк відбування покарання ОСОБА_3 , слід обчислювати з 21.01.2019 року.
Крім того, суд бере до уваги те, що відповідно до Ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року, засудженого ОСОБА_3 , 1989 року народження, який відбував покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія №45» за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2017 року, у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України, останнього було звільнено умовно-достроково з місця позбавлення волі на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 20 (двадцять) днів.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання призначеного за цим вироком, слід приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2017 року.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженніне накладався. Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілим ДП «Адідас Україна» цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.71 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.10.2017 року, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , а саме з 21 січня 2019 року.

Речові докази: спортивну кофту «Adidas» сірого кольору, запаковану до спеціального пакету № ЕХР 0404509, яка згідно розписки від 25.10.2018 року передана на зберігання представнику потерпілого «Адідас України» - ОСОБА_9 після набрання вироком законної сили залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001450 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №210/595/19, провадження №1-кп/210/219/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1