Справа № 635/6440/17
Провадження по справі №1-кп/635/281/2020
У Х В А Л А

20 січня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на ту обставину, що він є ВІЛ-інфікованою особою і його лікування не може бути забезпечене в умовах слідчого ізолятора, про що він також зазначає у своїй письмовій заяві.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та просила змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем його проживання, посилаючись на ту обставину, що стан здоров`я ОСОБА_7 є важким, він потребує спецціального лікування, яке не може бути забезпечено йому в умовах слідчого ізолятора, залишення його під вартою може привести до летального результату.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 11 травня 2019 року включно з визначенням відносно нього суми застави у розмірі 57630 гривень. Харківським районним судом Харківської області відносно обвинуваченого ОСОБА_7 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2019 року на 60 днів до 02 лютого 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 15 березня 2019 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 11 травня 2019 року включно з визначенням відносно нього суми застави у розмірі 38420 гривень. Харківським районним судом Харківської області відносно обвинуваченого ОСОБА_7 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 15 грудня 2019 року на 60 днів до 02 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 02 лютого 2020 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду та ризику можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 182 КК України передбачає в тому числі покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 доведені прокурором та продовжують існувати. При цьому суд приймає до уваги, значну кількість епізодів злочинної діяльності, що інкримінується обвинуваченому, кількість судимостей, а також ту обставину, що після оголошення підозри за ч. ч. ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні №0002106 від 06 жовтня 2017 року, обвинувачений продовжив злочинну діяльність.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, свідчать про його суспільну небезпеку. Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 , суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про застосування запобіжного заходу, та вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 доведені прокурором та продовжують існувати. При цьому суд приймає до уваги, значну кількість епізодів злочинної діяльності, що інкримінується обвинуваченому та значну кількість судимостей, а також ту обставину, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
У суду відсутні підстави вважати про наявність у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, членів родини, з якими вони спільно проживають, та інших осіб на їх утриманні, обвинувачені не мають місця роботи або навчання, судом також не встановлено наявності будь-яких інших зв`язків обвинувачених з державою.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою, а тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинувачених під вартою строком на шістдесят днів, при цьому суд вважає, що обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту. При цьому, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про неможливість його перебування в умовах слідчого ізолятора у зв`язку із наявністю у нього захворювання, як підставу для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки у суду відсутні докази щодо наявності у обвинуваченого будь-якого захворювання, також судом не встановлено будь-яких даних, які б свідчили про неможливість отримання обвинуваченим лікування в умовах Харківського слідчого ізолятора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 19 березня 2020 року.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 19 березня 2020 року.

Строк дії ухвали встановити до 19 березня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченими - в той же строк, з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Повний текст судового рішення складений 21 січня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1