Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/558/20
Провадження № 1-кс/572/113/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м.Сарни

Слідчий суддя Сарненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні за №0000223, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000223, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а саме, на транспортний засіб «Мерседес Бенц» С200, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на імя ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, в ході якого встановлено, що 26.02.2020р. працівниками поліції зупинено транспортний засіб «Мерседес Бенц» С200, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 на вузлах та агрегатах якого виявлено відсутність маркувальних позначень, а VIN НОМЕР_1 , який був виявлений є відсутнім в базі даних ІІПС «НАІС», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на імя ОСОБА_4 , яке надав водій, також відсутнє в базі даних ІІПС «НАІС». Виходячи з того, що зазначений автомобіль та свідоцтво можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні, постановою слідчого від 26.02.2020р. прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу, а тому відповідно до ст. 98 КПК України набув статусу речового доказу, який з метою збереження підлягає арешту, для запобігання можливості його приховування, зникнення, знищення, використання, пересування, передачі чи відчуження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовільнити.

ОСОБА_5 , у користуванні якого перебуває транспортний засіб, до судового засідання не з`явився, причини суду не повідомив, про час, місце, дату був повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає прокурор, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки автомобіль та свідоцтво містить інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

Згідно вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків,які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя враховуючи обставини справи, вважає за необхідне накласти арешт на тимчасово вилучене майно, «Мерседес Бенц» С200, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на імя ОСОБА_4 .

При цьому, доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 110, 107, 117, 131, 132, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні за №0000223, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб «Мерседес Бенц» С200, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого на імя ОСОБА_4 до прийняття процесуального рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя