Справа № 185/1661/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 09 січня 2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого інвалідність 2-ї групи, не працюючого, маючого повну середню освіту, маючого на утриманні двох малолітніх дітей сина ОСОБА_4 , 2008 року народження, сина ОСОБА_5 , 2011 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 29.07.2019 року, приблизно о 00.05 год., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, вчинив психологічне насильство, яке проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичної розправи, щодо своєї дружини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала спільно з ним та з якою ОСОБА_8 перебуває в сімейних відносинах, через що ОСОБА_7 змушена була залишити місце проживання до приїзду працівників поліції.
13.08.2019 року ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
24.08.2019 року, приблизно о 01.00 год., ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, вчинив психологічне насильство, яке проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичної розправи щодо своєї дружини - ОСОБА_7 ..
30.08.2019 року ОСОБА_8 повторно протягом року притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 т. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_7 ..
Крім того, ОСОБА_8 07.11.2019 року, приблизно о 06.00 год., реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, тобто усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив психологічне насильство, яке проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичної розправи щодо своєї дружини - ОСОБА_7 ..
19.11.2019 року ОСОБА_8 повторно протягом року притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 т. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за вчинення домашнього насильства.
Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства ОСОБА_8 правильних висновків для себе не зробив та, продовжуючи свою поведінку, 06.01.2020 року, приблизно о 16.00 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , вчинив психологічне домашнє насильство щодо своєї дружини - ОСОБА_7 , а саме виражався у сторону останньої нецензурними словами та погрожував застосуванням насильства.
Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_7 завдано емоційного пригнічення та погіршення психологічного самопочуття, а також погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втраті самооцінки, позитивних емоцій та наявності негативних переживань.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, а саме як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.
Установлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що 29.07.2019 року він з друзями зустрівся та вживав спиртні напої. Повернувся додому о 00.05 год. та влаштував сварку, в ході якої погрожував дружині фізичною розправою. Діти були в іншій кімнаті. 24.08.2019 року, у переддень Дня незалежності, з друзями вживав спиртне, прийшов додому та влаштував сварку з дружиною, знову їй погрожував фізичною розправою за місцем проживання. Аналогічним чином 07 листопада 2019 року вчинив дії щодо своєї дружини. 06.01.2020 року вживав спиртні напої з товаришем дома, потім повернулась дружина, він почав сварку, а в дворі будинку продовжив та погрожував фізичною розправою.
Додав, що у вчиненому розкаюється, причина його поведінки алкоголь. Зараз влаштувався на роботу охоронцем стоянки, але не офіційно. Перестав вживати спиртні напої. Більше домашнє насильство не вчиняє.
Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що обвинувачений її чоловік, коли випиває, вчиняє сварки, в ході яких принижує її та погрожує їй фізичною розправою. Вона кілька разів викликала поліцію, бо він на неї кричав, принижував та погрожував розправою. Така його поведінка негативно влпивала на її психічне здоров`я. На даний час він влаштувався на роботу та не вживає алкоголь. Просить призначити покарання з іспитовим строком.
Досліджено копії термінових заборонних приписів від 29.07.2019 року, 07.11.2019 року, 11.11.2019 , 18.12.2019 року, якими щодо кривдника були застосовані такі заходи, як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою (29.07.2019, 07.11.2019, 11.11.2019, 18.12.2019); зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи (18.12.2019).
Також досліджено постанови про накладення адміністративних стягнень на обвинуваченого за вчинення домашнього насильства від 13 серпня 2019 року, 30 серпня 2019 року, 19 листопада 2019 року, відповідно до яких ОСОБА_8 вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини відповідно 29 липня 2019 року, 24 серпня 2019 року та 07 листопада 2019 року, що супроводжувалось нецензурною лайкою у сторону потерпілої та погрозами фізичної розправи. Дані постанови свідчать про систематичність домашнього насильства, а саме психологічного.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 64 від 11 лютого 2020 року комісія у складі психіатрів та психологів констатують, що конфлікти іспитованої ( ОСОБА_7 ) з чоловіком, його лайка та побиття були психотравмувальними для неї, спричиняли в неї зростання емоційного напруження, підвищення рівня тривоги, почуття образи. Однак, після того, як іспитована стала жити окремо від чоловіка, вирішила з ним розлучитися, тривога і страх, гострота образи на чоловіка втратили інтенсивність.
Також відповідно до висновків експертизи потерпіла ОСОБА_7 може давати правильні покази про обставини справи, ні в особливостях психічного розвитку іспитованої, ні в її індивідуально-психологічних особливостях немає кількісно та якісно змінених рис, які б могли їй завадити правильно сприймати важливі для справи обставини і давати про них правильні показання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений, проживаючи з ОСОБА_7 однією сім`єю, вчиняє систематично у стані алкогольного сп`яніння насильство над емоціями жертви, що включає словесні образи, погрози фізичною розправою, що спричиняє психологічні страждання потерпілої (змістом яких є тривога, переживання). Такі дії викликають погіршення життя потерпілої особи.
Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом другої групи.

Обтяжуючі обставини, виходячи з пред`явленого обвинувачення, відсутні.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за який передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до 2 років.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, потерпілої, обтяжуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, бо інші види покарань (обмеження волі, громадські роботи) не можуть бути застосовані.

Враховуючи позицію прокурора та потерпілої, які просили застосувати положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини справи, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 та ст. 91-1 КК України, зокрема, проходження програми для кривдників на максимальний строк, яка організовується та забезпечується органами місцевого самоврядування.
Саме таке покарання відповідатиме особі обвинуваченого та характеру вчиненого та буде пропорційним порушеному праву і сприятиме його правомірній поведінці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ч. 2 ст. 76, п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_9 пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1