Справа № 738/2188/19
№ провадження 1-в/738/13/2020
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

засудженого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена в режимі відео конференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну не вiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням, -

В С Т А H О В И В:

До Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91, з клопотанням застосувати відносно нього ст. 82 КК України (замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі).

Мотивував клопотання тим, що відбув відповідну частину покарання, характеризується позитивно, а тому заслуговує на застосування такої пільги.

В судовому засіданні засуджений підтримав свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в тексті клопотання, зазначивши, що відбув відповідну частину строку покарання, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким обмеженням волі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення та перевиховання.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їхньою участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , враховуючи думку прокурора, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 82 Кримінального кодексу України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Дана стаття не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 23.12.2016 року. За час перебування в Черкаському СІЗО характеризувався посередньо: встановленого режиму тримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав. До праці не залучався, не заохочувався.

В Менській виправній колонії № 91 міру покарання відбуває з 13.02.2017 року, де характеризується посередньо: дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконує. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заходи заохочення не застосовувались.

Згідно наказу №28/ЗС від 01.08.2017 року працевлаштований робітником швейної дільниці підприємства установи. До роботи ставився добросовісно, норми денного завдання виконував, за що отримав заохочення, застосоване правами начальника відділення. На підставі наказу №47/ЗС-18 від 30.10.2017 року був звільнений із займаної посади у зв`язку із змінами до КВК України.

На підставі договору цивільно-правового характеру № 71 від 01.11.2018 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи. До покладених на нього обов`язків відносився добре, дотримувався правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. На підставі додаткової угоди №1 від 22.01.2019 року до договору №71 від 01.11.2018 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням.

На підставі договору цивільно-правового характеру №71 від 01.11.2018 року по 30.04.2019 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи.

З 27.08.2019 року по 31.10.2019 року на підставі заяви та договору цивільно-правового характеру №113 від 27.08.2019 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи. До роботи ставився посередньо.

З 01.11.2019 року по 30.11.2019 року на підставі заяви та договору цивільно-правового характеру №189 від 01.11.2019 року був працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи. До роботи ставився байдуже. Відповідно до доповідної в.о. директора підприємства ОСОБА_5 від 29.11.2019 року засуджений мав низький рівень надання послуг, систематично не відвідував швейну дільницю.

З 10.12.2019 року на підставі заяви та договору цивільно-правового характеру №227 від 10.12.2019 року працевлаштований на посаду робітника швейної дільниці підприємства установи.

Залучався до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення. До виконання робіт ставиться посередньо. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

Згідно з вироком суду цивільного позову не має, але має судові витрати на загальну суму 369,60 грн. Виконавчі листи до бухгалтерії установи надходили. У особовій справі наявна постанова про закриття виконавчого провадження.

Відвідує заходи виховного характеру які проводяться в установі та відділенні, передбачені планом реалізації програми, реалізовує.

Судом також береться до уваги постанова Спостережної комісії Менської РДА (постанова №6, протокол №3 від 16.01.2020) про те, що до засудженого ОСОБА_4 можливо застосувати пільгу у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 82 КК України, на якій наполягав в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також особу засудженого, його поведінку за весь час відбування покарання, суд не вбачає в поведінці засудженого динаміки, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, а тому приходить до висновку, що його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким видом покарання, а саме обмеженням волі, є передчасним і задоволенню не підлягає.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну не вiдбутої частини покарання бiльш м`яким покаранням відмовити.

На ухвалу прокурором, захисником може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в семиденний строк з часу отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1