Справа № 173/1812/17
Провадження № 1-кп/209/114/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001089 відносно обвинуваченого ч. 1 ст. 296 КК України
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року ОСОБА_4 було звільнено від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за № 0001089 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, було закрито.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2018 року задоволено апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції. Скасовано ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2018 року, внаслідок того, шо у Верхньодніпровському районному суді Дніпропетровської області неможливо утворити склад суду для здійснення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 через відсутність потрібної кількості суддів, матеріали кримінального провадження № 0001089 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, передано до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV цього Кодексу в іншому складі суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликаються учасники судового провадження.
За вказаних обставин, судом розпочато розгляд кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0001089за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.296 КК України з призначення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні.

До початку підготовчого судового засідання від потерпілої ОСОБА_7 до суду неодноразово надходили клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам кримінально процесуального кодексу України. На обгрунтування клопотань зазначено, що в обвинувальному акті не вказано ступінь заподіяних їй тілесних ушкоджень та ким саме спричинені ці тілесні ушкодження потерпілій. Не вказано обставин що обтяжують покарання, зокрема щодо скоєння ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп`яніння, у присутності двох малолітніх дітей потерпілої. Не вказано про скоєння кримінального правопорушення групою осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , що впливає на кваліфікацію злочину за ч.2 ст.296 КК України.

На вказані обставини посилалися потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в своїх апеляційних скаргах на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року, якою було закрите провадження у справі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були повідомлені про час та місце підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, до суду не з`явилися. Потерпіла ОСОБА_9 в надісланому нею клопотанні просила провести підготовче судове засідання без її участі.

Прокурор в судовому засіданні, вважав що клопотання потерпілої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, оскільки відсутні підстави стверджувати про невідповідність обвинувального акта вимогам КПК України.

Прокурор заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження відповідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засідання заперечував проти повернення обвинувального акта прокурору та просив задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також підтримував клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження, заперечував проти повернення обвинувального акта прокурору.

Згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0001089, ОСОБА_4 10 серпня 2014 року, близько 19.30 год., знаходячись разом із ОСОБА_8 на березі р. Дніпро у районі міського пляжу м. Верхньодніпровська Дніпропетровської області, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку, із мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи самоствердитись перед гр-кою ОСОБА_8 , використовуючи нікчемний привід, а саме те, що невірно розцінив виниклу обстановку під час перебування на березі р. Дніпро, та сприйняв поведінку гр-на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відпочивали у вказаному місці разом зі своїми двома малолітніми дітьми, як особисті образи, голосно виказуючи непристойні образи в адресу ОСОБА_6 , підбіг до останнього та умисно завдав йому ударів руками у грудну клітину, від чого ОСОБА_6 впав на ділянку ґрунту на пляжі. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , не бажаючи їх припинення, умисно продовжив наносити удари руками та ногами по всім частинам тіла ОСОБА_6 . У свою чергу ОСОБА_10 вступила у словесний конфлікт із гр-кою ОСОБА_7 , який переріс у взаємне утримання одна одної за волосся. При цьому метою даної сварки для ОСОБА_8 було виключно умисне заподіяння фізичного болю ОСОБА_7 , (матеріали за даним фактом виділені для проведення додаткової перевірки, оскільки дії ОСОБА_8 містять ознаки складу адміністративного правопорушення). У цей час ОСОБА_4 , побачив гр-ку ОСОБА_7 , яка утримувала ОСОБА_8 за волосся, тимчасово відступився від гр-на ОСОБА_6 , та не припиняючи своїх хуліганських дій, підбіг до ОСОБА_7 , після чого умисно, грубо порушуючи громадський порядок із мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, правою ногою наніс не менше двох ударів ОСОБА_7 у голову, від чого вона впала на ґрунтову ділянку частково вкриту піском та камінцями. На вказані дії ОСОБА_4 , бажаючи захистити свою матір ОСОБА_7 , до останньої підбіг її неповнолітній син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , але ОСОБА_4 руками відштовхнув його в бік. Таким чином внаслідок дій ОСОБА_4 , згідно матеріалів та висновку судово-медичної експертизи № 165 від 06.09.2016 року потерпілій ОСОБА_7 заподіяно не менше двох травматичних дій в область обличчя та не менше однієї травматичної дії на передньо-зовнішню поверхню лівого плеча. Продовжуючи свої хуліганські дії, супроводжуючи їх нецензурною лайкою, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_6 та продовжив завдавати йому ударів руками та ногами по всім частинам тіла, тим самим довгостроково не припиняв грубо порушувати громадський порядок та таким чином проявляв особливу зухвалість та особливий цинізм, оскільки вказані дії відбувались у безпосередній присутності двох неповнолітніх дітей потерпілих. Таким чином ОСОБА_4 , у своїй сукупності, згідно матеріалів та висновку судово-медичної експертизи № 71 від 31.03.2017 року завдав потерпілому ОСОБА_6 в області обличчя, тулубу та кінцівок, не менш ніж вісімнадцять травматичних дій (ударів - не менш двох в область губ, не менше восьми в область грудної клітини, не менше одного в область попереку, не менше одного в область тазу, не менше двох в область правого плечового суглобу, одного в область лівого ліктьового суглобу, одного в область лівої гомілки, не менше двох в область лівого колінного суглобу). Після чого хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені відвідувачами пляжу, які зробили йому зауваження, та ОСОБА_4 разом із гр-кою ОСОБА_8 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

У результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 71 від 31.03.2017 року, спричинені тілесні пошкодження у вигляді: забій - гемартроз лівого колінного суглобу, 80мл. крові в порожнині суглоба, синець та садно в області лівого колінного суглобу, два крововиливи та садно в області губ, сім синців в області грудної клітини ліворуч, лівої гомілки, сім саден в області грудної клітини, лівого плечового суглобу, поперекової області над проекцією клубової кістки ліворуч, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу. За своїм характером забій-гемартроз лівого колінного суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я. Синці, крововиливи, садна тулубу, верхніх кінцівок, лівої гомілки, як кожне окремо так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більш як 6 діб. Термін виникнення тілесних ушкоджень може відповідати 10.08.2014 року.

Потерпілій ОСОБА_7 , згідно матеріалів та висновку судово-медичної експертизи № 165 від 06.09.2016 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді трьох синців - на повіках правого ока, в виличній області праворуч, в проекції тіла нижньої щелепи праворуч; крововилив під слизову оболонку зовнішнього кута правого ока; два садна вертикально розташовані, смугастої форми, уривчасті, по передньо-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині.

Умисні дії ОСОБА_4 які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України

Обставин, що обтяжують покарання, у ході досудового розслідування не встановлено.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта по кримінальному провадженню №0001089, у ньому не вказано ступінь тяжкості тілесних ушкоджень та ким саме спричинені ці тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , не зазначено обставину, яка обтяжує покарання, зокрема щодо скоєння ОСОБА_4 злочину у стані алкогольного сп`яніння, на чому наполягають в своїх клопотаннях і скаргах потерпілі у кримінальному провадженні.

Також, обвинувальний акт не містить кваліфікацію дій ОСОБА_8 , яка за змістом обвинувального акта також наносила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 та ступінь тяжкості нанесених нею тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а також формулювання кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 5, 6, 7 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Скасовуючи ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року, Апеляційний суду Дніпропетровської області в постанові від 18 травня 2018 року, якою було задоволено апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказував на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин кримінального провадження та наявних у справі доказів, а також вказував на те, що не вказано ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, та ким саме спричинені ці тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 та п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

З дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України минуло більше п`яти років.

Він обвинувачується у скоєні злочину невеликої тяжкості.

В частині 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;
3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;
4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;
5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.
Після вчинення вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_4 не скоював інших злочинів.
Отже в підготовчому судовому засіданні необхідно вирішувати питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі частин другою статті 284 КПК України цього Кодексу у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.
Але в такому випадку не буде усунено порушень процесуального законодавства на які посилається потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та на які вказував Апеляційний суд Дніпропетровської області скасовуючи ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року.

Згідно ч. 3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
В задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження необхідно відмовити.
Керуючись ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2014 року за № 0001089 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, повернути прокурору Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .