ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/356/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
Іменем України

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.07.2019 відносно ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України.
Суд першої інстанції вказав, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12.07.2016 ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а за вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 до ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не застосовувалось, він затримувався 08.04.2016 в зв`язку з виконанням вироку який набрав законної сили.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу районного суду скасувати та зарахувати у строк відбування покарання період перебування в СІЗО згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону №838-VIII
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає бо рішеннями судів цей строк вже зараховано, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Як свідчать матеріали кримінального провадження та випливає з ухвали суду (т.1 а.с.24-25) вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 вирок Білопільського районного суду Сумської області від 28.10.2015 відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.227 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Відповідно до довідки начальника ізолятора Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 за вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 затримано 08.04.2016.
Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12.07.2016 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання в виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
До набрання вироком чинності час перебування в місяцях попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховується з 08.04.2016.
Як вбачається з матеріалів провадження, запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався, засуджений, який відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016, знаходився в СІЗО м. Суми відповідно до ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 11.05.2016 та 05.07.2016.
Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Білопільського районного суду Сумської області від 12.07.2016 набрав законної сили 12.08.2016.
Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.03.2018 вирок Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 залишеного без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з врахуванням змін (Закон №838- VІІІ) зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Засуджений на той час відбував покарання у державній установі "Харківська виправна колонія № 43", а на теперішній час відповідно до повідомлення вказаної установи ОСОБА_7 звільнений, як особа яка повністю відбула призначене їй покарання.
Вбачається, що вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12.07.2016 ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а за вироком Апеляційного суду Сумської області від 01.03.2016 до ОСОБА_7 попереднє ув`язнення не застосовувалось, він затримувався 08.04.2016 в зв`язку з виконанням вироку який набрав законної сили.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що оскільки строк попереднього ув`язнення повністю врахований в строк відбуття покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України то немає підстав для його врахування повторно.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, за переконанням колегії суддів, повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому немає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01.07.2019 відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді