Справа № 629/5276/18
Провадження №1-кп/629/81/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001475 та № 0001240 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.07.2006 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.07.2009 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 08.05.2012 року з Первомайської виправної колонії умовно достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів;

- 28.02.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 198, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 309 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 року вирок Лозівського міськрайонного суду від 28.02.2014 року залишено без змін. Звільненого 04.11.2016 року з Темнівської виправної колоні № 100 умовно достроково на 1 рік 1 місяць 3 дні,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

05.08.2018 року, близько 12-00 години ОСОБА_3 прийшов до гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в ГСК 10 м. Лозова, Харківської області, який належить ОСОБА_5 . Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій і бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, маючи при собі заздалегідь приготовлені ключі від гаражу, таємно викрав дві частини металевих гаражних воріт, загальною вагою 643 кг 70 гр. Після скоєння даного правопорушення ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на суму 3366 гривень 55 копійок.

Крім цього, 17.08.2019 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , разом з останнім та ОСОБА_6 вживав спиртні напої. Близько 01-00 години 18.08.2019 року, ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, заснув, поклавши перед цим належний йому мобільний телефон марки «Lenоvo» моделі «А850» на бильце крісла, на якому він спав. Побачивши, що ОСОБА_6 спить, і не слідкує за його діями, у ОСОБА_3 , виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Lenоvo» моделі «А850», вартістю 896 гривень, в якому знаходилась картка пам`яті «Micro SD 2 Gd», вартістю 55 гривень. Після скоєння даного правопорушення ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на суму 951 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані йому злочини при вищезазначених обставинах, у вчиненому щиро розкаявся. Також дав показання, що дійсно 05.08.2018 року о 12-00 годині він підійшов до гаражу, який розташований на території ГСК 10 м. Лозова, Харківської області та який належить потерпілій ОСОБА_5 , за допомогою ключів, які були в нього, викрав дві частини металевих гаражних воріт. Зауважив, що за декілька днів до скоєння крадіжки він в гаражі, з якого викрав ворота, зустрів знайомого ОСОБА_9 , який при ньому зачинив гараж на ключ та разом пішли до нього додому. Проте, так як ОСОБА_9 ніде було покласти ключі він віддав їх йому. Вдома вживали спиртне, ОСОБА_9 пішов, а ключі так і залишилися в нього. Через декілька днів він вирішив піти до гаражу та викрасти ворота. Після скоєння кримінального правопорушення з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд. Також пояснив, що він, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 , разом з останнім та ОСОБА_6 вживав спиртні напої. Близько 01-00 години 18.08.2019 року, ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, заснув, поклавши перед цим належний йому мобільний телефон марки «Lenоvo» на бильце крісла, на якому він спав. Побачивши, що ОСОБА_6 спить, і не слідкує за його діями, у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, він таємно викрав мобільний телефон марки «Lenоvo», в якому знаходилась картка пам`яті. Після скоєння даного правопорушення з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим його винуватість в інкримінованих йому правопорушеннях, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, перевірених і досліджених судом.
Так, за епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_5 вина обвинуваченого доводиться зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що влітку 2018 року, точної дати не пам`ятає, до неї прийшов голова ГБК № 10 та повідомив, що її гараж повністю відкритий. Вона прийшла і побачила, що дійсно на гаражі відсутні ворота. Наступного дня голова ГБК сказав, що її ворота виставлені на продаж в мережі «Інтернет». Потім вона поїхала та викупила свої ворота за 1000 гривень. Вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, в зв`язку з відшкодуванням ним шкоди;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що літом 2018 року близько 17-00 години він повертався зі ставка та зустрів ОСОБА_3 , з яким раніше був знайомий. Вони разом пішли гуляти, а потім через дві години пішли до ОСОБА_3 додому на 3 мікрорайон м. Лозова, Харківської області. Він був в квартирі ОСОБА_3 десь 1-1,5 години, а потім пішов до себе додому. Коли був у ОСОБА_3 вдома забув у нього ключі від гаражу, до якого він разом з ОСОБА_11 ходили займатися спортом. Через деякий час йому стало відомо, що з гаражу були викрадені металеві ворота;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що він має гараж № НОМЕР_2 в ГБК № 10 в м. Лозова, Харківської області, який розташований по сусідству з гаражем № НОМЕР_1 , але власників даного гаражу він не знає. Влітку 2018 року він приїхав до свого гаражу ремонтувати автомобіль та помітив, що сусідський гараж відкритий, а металеві ворота лежать на причепі та біля нього знаходилось двоє осіб. Як знімали ворота він не бачив, лише бачив їх на причепі до автомобіля;

- протоколом огляду місця події від 05.08.2018 року з доданими фототаблицями до нього, з якого вбачається, що безпосереднім місцем огляду є гараж № НОМЕР_1 , який розташований в ГБК № 10 м. Лозова, Харківської області. В ході огляду було встановлено, що ворота вказаного гаражу відсутні, мається лише металева рамка із завісами, будь-яких слідів механічного впливу на вказаній рамці відсутні. В гаражі по центру під стелею мається боксерська груша, при вході зліва розташований металевий стелаж без поличок, по всій площі підлоги в хаотичному порядку маються різнорідні дрібні предмети господарського призначення, які суттєвої матеріальної цінності не представляють;

- протоколом огляду місця події від 06.08.2018 року з доданими фототаблицями до нього, з якого вбачається, що безпосереднім місцем огляду є відкрита ділянка місцевості, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_4 . В ході огляду було встановлено, що на даній ділянці знаходиться металева драбина довжиною близько 2-х метрів, пофарбована в коричневий колір, яка складається з п`яти перемичок, які прикріплені болтами, на момент огляду знаходилась в робочому стану. Також на даній ділянці знаходились дві частини металевих воріт. Перша частина металевих воріт має двері, на дверях мається напис білими літерами «Зайдите». Ширина даної частини воріт близько 1,20 метрів, довжина 2 метри. В дверях мається врізний замок, разом з ключем. Двері в робочому стані, пофарбовані червоною фарбою, маються нашарування іржі. Друга частини металевих воріт пофарбована червоною фарбою, внизу мається злущена сіра фарба. На момент огляду ворота знаходились в робочому стані, без пошкоджень. Зі слів ОСОБА_13 04.08.2018 року невідомий чоловік прийшов до нього та запропонував придбати вказані речі за 1000 гривень. Він погодився і на наступний день забрав вказане майно для власних потреб;

- актом зважування від 14.08.2018 року з доданими фототаблицями до нього, з якого вбачається, що зважування проводилося на електронних вагах «Wimpex». Було проведено зважування окремо двох частин гаражних металевих воріт. При зважуванні першої частини воріт з дверима вага склала 308 кг, вага другої частини воріт склала 335,7 кг. Загальна вага воріт склала 643,7 кг;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.08.2018 року з додатком, в якому зазначено чотири фотокартки різних чоловіків, де ОСОБА_13 вказав, що впізнав чоловіка, який відчиняв гаражні ворота № НОМЕР_1 в ГБК-10 м. Лозова, Харківської області, продав йому їх і якому він віддавав гроші, зображений на фото під номером № 2. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото № 2 зображений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Лозова, Харківської області, на фото №1,3,4 зображено сторонніх осіб;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.09.2018 року з доданими фототаблицями до нього, за участю підозрюваного ОСОБА_3 , під час якого ОСОБА_3 , надав пояснення стосовно обставин події, яка відбулася 05.08.2018 року. Так, ОСОБА_3 в присутності адвоката ОСОБА_7 , повідомив, що 05.08.2018 року маючи при собі ключі, прийшов до гаражу № НОМЕР_1 , розташованому в ГБК-10 м. Лозова, Харківської області, відімкнув замки і разом з покупцем та своїм знайомим, яким він не повідомляв, що гараж йому не належить, зняли з петель ворота, погрузили їх на причеп покупцеві і продав їх йому за 1000 гривень. При цьому показав, до якого гаражу вони прийшли, який замок відчиняв, з яких петель зняв ворота і місце де стояв причеп з автомобілем та як вантажили ворота, що було зафіксована на фото;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.08.2018 року, згідно якої речовим доказом визнано металеві гаражні ворота, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ;

- довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3283 від 20.08.2018 року, вартість якої складає 286,00 гривень.

За епізодом таємного викрадення майна ОСОБА_6 вина обвинуваченого доводиться зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 17 серпня 2019 року він разом зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 знаходився за місцем проживання останніх, а саме за адресою: АДРЕСА_5 , де разом з ними вживав спиртні напої, так як в цей день у нього був день народження. Близько 23-00 години вони всі разом поїхали на 3 мікрорайон м. Лозова, Харківської області, оскільки йому необхідно було зустрітися зі своїм знайомим. Після цього його друзі запропонували піти в гості до ОСОБА_16 , на що він погодився. Вони підійшли до будинку, вийшов ОСОБА_16 , постояли з ним 1,5 години та після цього вони разом з ОСОБА_3 поїхали до будинку ОСОБА_17 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , де вживали пиво. Близько 01-00 години вони лягли спати, належний йому мобільний телефон він поклав поруч з собою на бильце крісла в якому він спав. Потім о 07-30 годині його розбудив ОСОБА_14 та сказав, що пора вставити. Після чого він почав шукати свій мобільний телефон, але його ніде не було. Після цього вони разом пішли до поліції та він написав заяву щодо викрадення телефону. Також повідомив, що на момент викрадення його телефон мав пошкодження у вигляді тріщин екрану, телефон він придбав у 2018 році за 3000 гривень в якому на момент крадіжки знаходилась картка пам`яті;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_5 разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_19 . Так, 17 серпня 2019 року до них в гості прийшов ОСОБА_20 , у якого був день народження. Вони святкували. Близько 22-30 години вони викликали таксі та поїхали до знайомого ОСОБА_21 , спілкувалися з ним, близько 01-00 години він повідомив, що поїде додому, і ОСОБА_22 виявив бажання поїхати разом з ними. По приїзду додому, вони ще випили пиво, після чого лягли спати. Вранці його розбудила дружина та повідомила, що ОСОБА_3 не має. ОСОБА_23 прокинувся та почав шукати свій мобільний телефон, але вони його не знайшли та зрозуміли, що мобільний телефон викрав саме ОСОБА_3 . Після чого вони пішли до поліції, де ОСОБА_23 написав заяву про крадіжку телефону;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що вона проживає з цивільним чоловіком ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_5 . 17 серпня 2019 року близько 16-00 години до них в гості прийшов знайомий ОСОБА_6 у якого був день народження. Вони святкували у дворі їх домоволодіння, смажили шашлик та розпивали пиво. Потім близько 22:00-22:30 години вони викликали таксі та поїхали до їх знайомих ОСОБА_16 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_6 , де продовжили вживати пиво. Близько 01-00 години викликати таксі та приїхали додому, разом з ними поїхав також ОСОБА_24 . Приїхавши додому вона відразу пішла в кімнату відпочивати. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 залишилися у них ночувати. Вранці вона прокинулася та помітила, що ОСОБА_3 відсутній, вона відразу розбудила свого чоловіка та повідомила йому про це. Потім ОСОБА_6 піднявся та повідомив, що не може знайти свій мобільний телефон, який він поклав біля себе на бильці крісла. Вони почали шукати телефон, потім дзвонили, але телефон був вимкнутий. Після цього вони відразу пішли в поліцію та ОСОБА_6 написав заяву про викрадення мобільного телефону;

- явкою з повинною ОСОБА_3 від 24.08.2019 року, де він зізнається в тому, що 18.08.2019 року, знаходячись за адресою: м. Лозова, Харківська область, вул. Дарвіна, б. 2, шляхом вільного доступу скоїв крадіжку мобільного телефону «Леново», який мав намір продати, але добровільно видав працівникам поліції;
- заявою ОСОБА_3 про добровільну видачу, в якій зазначено, що він добровільно видав мобільний телефон «Леново» марки «А 850» з карткою пам`яті, який був викрадений ним 18.08.2019 року у громадянина ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду предмету від 20.08.2019 року, згідно якого 20.08.2019 року у службовому кабінеті № 26 Лозівського ВП ГУНП в Харківській області був проведений огляд речових доказів, під час огляду оглянуто мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А850+» в корпусі чорного кольору. При огляді встановлено, що телефон має пошкодження у вигляді тріщин екрану. При знятті задньої кришки встановлено, що під нею мається батарея чорного кольору, під якою є наліпка з вказанням моделі та марки телефону. ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 . Також в телефоні мається картка пам`яті «Micro SD 2 Gd». Оглянуті речі були поміщені до пакету НДЕКЦ № 2653884;

- висновком експерта № 6/2240СЕ-19 від 11.09.2019 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Lenovo» моделі «А850+», без зарядного пристрою, станом на 18.08.2019 року складає 896 гривень, а ринкова вартість картки пам`яті «Micro SD 2 Gd» станом на 18.08.2019 року складає 55 гривень;
- постановою про визнання, доручення та зберігання речових доказів від 18.09.2019 року, згідно якої речовим доказом визнано мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А850+» з карткою пам`яті «Micro SD 2 Gd», який передано в камеру збереження речових доказів;

- довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2240СЕ-19 від 11.09.2019 року, вартість якої складає 785,05 гривень.

Всі докази, дослідженні в судовому засіданні, суд вважає належними та допустимими, оскільки при їх отриманні судом не встановлено істотного порушення прав та свобод обвинуваченого, гарантованих Конституцією та законами України, вони містять інформацію щодо доказування вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень та обґрунтовують належність конкретного доказу для підтвердження вини обвинуваченого, стосуються його безпосередньої участі у вказаних подіях, тому суд бере їх за основу при ухваленні обвинувального вироку.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд вважає, що спосіб вчинення кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_3 , свідчать про спрямованість умислу на таємне викрадення чужого майна. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини середньої тяжкості.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він неодноразово судимий, має незняту та не погашену в законному порядку судимість за скоєння корисливого злочину, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем реєстрації характеризується формально задовільно, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу синдрома залежності від наркотиків з 2014 року. Вперше взятий на огляд в 2004 році з приводу вживання парів летучих розчинників. Також перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість з порушенням форм поведінки. Згідно висновків судово психіатричного експерта № 710 від 21.09.2018 року та № 600 від 26.09.2019 року ОСОБА_3 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості, синдромом залежності внаслідок вживання опіоїдів, на даний час утримання. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_3 перебував у стані вищевказаних хронічних захворювань та у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Відповіді на питання щодо можливості предстати перед слідством і судом, а також чи може ОСОБА_3 приймати участь в судовому засіданні знаходяться поза компетенцією судово психіатричної експертизи.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, з`явлення із зізнанням.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення/обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. У разі призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, доцільним застосування наступних заходів: контроль за поведінкою за місцем проживання особи, застосування соціально-виховних заходів, покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, сукупності усіх обставин, що їх характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню був обраний у вигляді тримання під вартою згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.08.2019 року.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 20.08.2019 року відповідно до протоколу затримання особи № 77/86 від 20.08.2019 року.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру для проведення судово товарознавчих експертизи №3283 від 20.08.2018 року в сумі 286 гривень та № 6/2240СЕ-19 від 11.09.2019 року в сумі 785 гривень 05 копійок.

Цивільні позови в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_26 винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та піддати його покаранню у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3283 від 20.08.2018 року в розмірі 286 гривень та судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/2240СЕ-19 від 11.09.2019 року у розмірі 785 гривень 05 копійок.

Речовий доказ по справі:

- металеві гаражні ворота, які належать потерпілій ОСОБА_5 та передані їй на відповідальне зберігання під розписку - залишити останній;

- мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «А850+» з карткою пам`яті «Micro SD 2 Gd», які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері збереження речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області згідно квитанції порядковий номер 19/226, книга № 733 передати власнику - потерпілому ОСОБА_6 .

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1