Справа № 463/2592/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/27/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_6 ,
з участю скаржника ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
ухвалою слідчого судді повернуто скаргу ОСОБА_6 , подану 05 грудня 2019 року через «Електронний суд», на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що станом на дату надходження скарги ОСОБА_6 до суду, Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не затверджено, на даний час відсутні підстави для звернення до суду в системі «Електронний суд», що унеможливлює прийняття скарги судом саме в електронній формі. Зазначено, що до початку функціонування в Україні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи всі документи мають подаватися в паперовому вигляді, а письмові заяви повинні мати власноручний підпис заявника. Слідчий суддя прийшов до висновку, що подана ОСОБА_6 у такій спосіб скарга не є належним чином підписаною, у слідчого судді відсутні підстави для її розгляду, оскільки підсистема «Електронний суд» функціонує лише в тестовому режимі, відповідні зміни не були внесені до КПК України, і відповідно скарга повинна бути подана до суду не у електронній формі, а у паперовій, із дотриманням вимог КПК України.
Не погоджуючись із згаданою ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року через визнання незаконними діями та протиправною бездіяльністю слідчого, зобов`язати слідчого ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу вчинити певну дію, а саме: розглянути його клопотання від 18 вересня 2019 року, надати рух по кримінальному провадженню № 0000028 від 11 лютого 2019 року.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки така прийнята у порушення вимог ст. 304 КПК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав для повернення скарги. Покликається на те, що із постанови Верховного Суду від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19 вбачається, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими у паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи та його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через Електронний кабінет.
Вказує, що згідно з положеннями ч.3 ст. 15 Закону України Про судоустрій і статус суддів у судах функціонує Єдина судова інформаційна (автоматизована) система. Оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС було опубліковано Державною судовою адміністрацією України у газеті Голос України № 229 (6984) 01 грудня 2018 року. У подальшому, у газеті Голос України (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті Голос України (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року). Разом з тим, наказом ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року Про проведення тестування підсистеми Електронний суд у місцевих та апеляційних судах вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми Електронний суд у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах). Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми Електронний суд слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми Електронний суд (далі Положення № 30). Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема Електронний суд), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України. Отже, з 22 грудня 2018 року отримані всіма місцевими та апеляційними адміністративними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему Електронний суд мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку. В апеляційній скарзі звертає увагу на пункт 15 частини 1 Розділу ІІ, пункти 1, 2, 14 розділу XI Положення № 30.

Зазначає, що кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закон України «Про електронні довірчі послуги» також передбачають визнання юридичної сили електронних документів, підписаних електронним підписом.
Покликається, що функціональні можливості та порядок роботи з підсистемою «Електронний суд» визначені розділом ХІ Положення про АСДС. Зокрема, передбачено, що учасники судового процесу за допомогою підсистеми можуть подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи. У свою чергу, суди відповідно до вимог цього розділу Положення про АСДС мають приймати подані електронні документи як оригінали документів, а електронні копії паперових документів, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки. Окрім цього, рішенням № 75 Ради суддів України від 20 вересня 2019 року було рекомендовано: забезпечити виконання вимог Положення про АСДС та наказу ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах»; приймати до розгляду документи, отримані з використанням підсистеми «Електронний суд», тощо.
Апелянт підтримав подану апеляційну скаргу та в судовому засіданні навів аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали скарги, ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 подав до Личаківського районного суду м. Львова 05 грудня 2019 року через «Електронний суд» скаргу на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12 лютого 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Слідчим суддею скаргу ОСОБА_6 повернуто з тих підстав, що питання подачі таких скарг через «Електронний суд» законом не врегульовано.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, виходячи із наступного.
Законом України Про судоустрій і статус суддів встановлюється, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Згідно з положеннями ч.3 ст. 15 даного Закону у судах загальної юрисдикції функціонує автоматизована система документообігу суду.
Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 36 рішення Беллет проти Франції (Bellet v. France, заява № 23805/94) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Державною судовою адміністрацією України у газеті Голос України № 229 (6984) 01 грудня 2018 року було опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування ЄСІТС. У подальшому, у газеті Голос України (№ 42 (7048) від 01 березня 2019 року) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого (відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті Голос України (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року).

Разом з тим, наказом ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року Про проведення тестування підсистеми Електронний суд у місцевих та апеляційних судах вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми Електронний суд у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах). Відповідно до пункту 2 цього наказу місцевим та апеляційним судам у ході тестового режиму експлуатації підсистеми Електронний суд слід керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами і доповненнями), у частині функціонування підсистеми Електронний суд (далі Положення № 30).

Так, відповідно до пункту 2.3 рішення Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 передбачено, що ряд норм Положення № 30, в тому числі і розділ XI (Підсистема Електронний суд), набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів, визначених пілотними згідно з відповідним наказом ДСА України.

Відповідно до пункту 14 розділу XI Положення № 30 всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу ХІ Положення № 30 з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми Електронний суд. Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Як передбачено пунктом 15 частини першої Розділу ІІ Положення № 30 електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з АСДС у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором.

Згідно з вимогами розділу XI Положення № 30 обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі Електронний суд, розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.

Верховний Суд у своїй постанові від 10 вересня 2019 року у справі № 640/1374/19 зробив висновок, що відсутність факту початку повноцінного функціонування ЄСІТС не може бути перешкодою для роботи її підсистеми "Електронний суд" та відповідно, права особи на подання процесуальних документів через цю підсистему в електронній формі.

Наведене спростовує висновок слідчого судді про відсутність підстав для подачі ОСОБА_6 скарги на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання через систему «Електронний суд».
При цьому, апеляційний суд враховує рішення Ради суддів України № 75 від 20 вересня 2019 року, яким судам рекомендовано: 1) забезпечити виконання вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 12.04.2018 № 16) та наказу ДСА України від 22.12.2018 № 628 «Про тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» (із змінами і доповненнями); 2) приймати до розгляду документи, отримані з використанням підсистеми «Електронний суд»; 3) під час роботи з документами, отриманими з підсистеми «Електронний суд», керуватися положеннями законів України «Про електронні довірчі послуги» та «Про електронні документи та електронний документообіг», вимогами розділу ХІ Положення про АСДС та наданими ДСА України роз`ясненнями (листи ДСА України від 22.12.2018 № 15-27366/18, від 10.01.2019 № 15-560/19 та від 23.01.2019 № 15-1446/19).

Окрім цього, колегія суддів визнає обґрунтованими апеляційній доводи ОСОБА_6 і про те, що повернення скарги з підстав наведених в ухвалі не відповідає вимогам ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертаються, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Цей перелік є вичерпним. Отже, повернення скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що така подана до суду в системі «Електронний суд» не відповідає вимогам закону.
Згідно ст.409 КПК, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Щодо апеляційних вимог про скасування постанови слідчого Першого СВ СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року та зобов`язання слідчого ОСОБА_8 або іншу уповноважену особу вчинити певну дію, то згадане виходить за межі повноважень апеляційного суду позаяк прямо не передбачене нормами КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_6 скасувати.
Призначити новий розгляд слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова справи за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_7 від 12 листопада 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000038 від 12 лютого 2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4