Справа № 991/321/20
Провадження1-р/991/15/20
У Х В А Л А
іменем України

07 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИЛА

1.До Вищого антикорупційного суду надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення (у справі № 991/321/20, провадження № 1-кс/991/321/20) у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2016.
1.1.Заява обґрунтована тим, що 22 січня 2020 року слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за результатами розгляду клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 постановлена ухвала. Цією ухвалою вказане клопотання задоволене, визначеним в ній адвокатам наданий дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявник просить роз`яснити значення слів «дозвіл на тимчасовий доступ», що викладені у п. 2 резолютивної частини ухвали, чи включає в себе цей дозвіл можливість зняття копій особам, яким був наданий такий дозвіл та чи має володілець документів належним чином завіряти такі копії.

2.В судове засідання заявник не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності. Особа, у володіння якої перебувають речі і документи подала заяву про проведення судового розгляду без її участі. У відповідності до ч. 2 ст. 380 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні

3.Розглянувши заяву, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Отже чинне кримінальне процесуальне законодавство України передбачає єдину підставу роз`яснення судового рішення. Так, відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України суд за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює судове рішення, якщо судове рішення є незрозумілим. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, в тому числі можливістю різного їх тлумачення, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

3.2.Отже, роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш зрозумілій формі. При цьому суд зобов`язаний викласти більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Тобто при роз`ясненні рішення суд має тлумачити юридичні терміни. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

3.3.За результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів (у справі № 991/321/20, провадження № 1-кс/991/321/20) слідчий суддя Вищого антикорупційного суду 22.01.2020 постановила ухвалу, в якій клопотання задовольнила частково, надала захисникам ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з вказаним в ухвалі переліком.
3.4.Зі змісту поданої заяви про роз`яснення ухвали та доданих документів вбачається, що під час виконання зазначеної ухвали у адвоката та особи, у володінні якої перебувають речі і документи, існує різне тлумачення використаного в ухвалі словосполучення «дозвіл на тимчасовий доступ». Так, володілець стверджує, що сторона захисту, як пред`явник ухвали, не має права на зняття копій з зазначених в ухвалі документів, а володілець, в свою чергу не має обов`язку завіряти такі копії. На думку виконавця, дозвіл на таке зняття має бути окремо зазначений в ухвалі. Сторона захисту, в свою чергу, стверджує, що право на зняття копій з наданих для тимчасового доступу документів не потребує додаткового зазначення в ухвалі та виникає на підставі норм КПК України.

3.5.За таких умов існує необхідність роз`яснення ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.01.2020 в частині визначення терміну «дозвіл на тимчасовий доступ», у зв`язку з його різним тлумаченням, оскільки зміст ухвали в цій частині є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене та для осіб, які мають її виконувати.

3.6.Частина 1 ст. 159 КПК України надає таке визначення тимчасовому доступу: «Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку)»

Виходячи з буквального тлумачення цієї норми слідує, що дозвіл на тимчасовий доступ надає право визначеній особі вчинення таких окремих дій щодо речей і документів: 1) ознайомитись із ними, 2) зробити їх копії, 3) вилучити документи (здійснити їх виїмку).

При цьому термін «зробити копії» не є тотожним терміну «вилучити (здійснити виїмку)».

Порядок вилучення речей і документів під час тимчасового доступу визначений КПК України окремо. Так, п. 7 ч. 2 ст. 160 КПК України встановлює вимогу окремо зазначити в клопотанні про тимчасовий доступ обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження. А ч. 7 ст. 163 КПК України передбачає, що слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Термін «вилучення» означає позбавлення речей (документів) на підставі судового рішення або рішення інших компетентних органів та в певних випадках може включати конфіскацію. Згідно зі Словником української мови термін «вилучати» означає забирати що-небудь у когось, конфіскувати (Словник української мови: в 11 тт. / АН ІНФОРМАЦІЯ_2 К.: Наукова думка, 19701980).

Отже, вилучення речей і документів під час тимчасового доступу до них передбачає передачу їх від володільця особі, якій наданий дозвіл на таке вилучення, коли наявні у нього оригінали або копії (в разі наявності у нього лише копій) відбираються у володільця повністю. Це узгоджується із встановленим ч. 3 ст. 165 КПК України обов`язком особи, яка пред`являє ухвалу залишити володільцю речей і оригіналів або копій документів опис речей і оригіналів або копій документів, які були вилучені на виконання ухвали слідчого судді. А також із вимогою ч. 7 ст. 163 КПК України довести, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення цих речей чи документів, а також. Тож вилучення є винятковим заходом тимчасового доступу та може застосовуватися лише за певних, визначених КПК України, умов.

В разі ж надання стороні кримінального провадження можливості «зробити копії» під час тимчасового доступу до речей і документів, визначений вище порядок їх «вилучення» не застосовується, оскільки самі документи (оригінали або копії) у володільця не вилучаються, а залишаються в його розпорядженні.

Отже, наданий слідчим суддею особі «дозвіл на тимчасовий доступ» включає в себе можливість зробити копії визначених в ухвалі документів і отримати їх, що узгоджується з приписом ч. 1 ст. 160 КПК України.

3.7.Під час розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів та постановлення ухвали від 22.01.2020 слідчим суддею не приймалось рішення про вилучення речей чи документів, про які йшлося в клопотанні. Однак з огляду на викладене вище, зняття копій з документів під час тимчасового доступу до них не передбачає необхідності прийняття рішення про їх вилучення.

3.8.Адвокат в заяві також просить роз`яснити, чи має володілець документів за вимогою пред`явника ухвали належним чином засвідчити копії, які були зняті. Однак КПК України не визначає порядку посвідчення копій документів, в тому числі під час тимчасового доступу. Тому до такого засвідчення мають застосовуватися загальні вимоги законодавства, в тому числі права, визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Вказане питання про засвідчення копій документів, дозвіл на тимчасовий доступ до яких був наданий, не вирішувалося під час постановлення ухвали за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 (справа № 991/321/20, провадження № 1-кс/991/321/20). Тому слідчий суддя не має процесуальних повноважень вносити зміни до постановленого рішення по суті і торкатися тих питань, які не були предметом судового розгляду.

4.За таких умов, слідчий суддя вважає за необхідне заяву задовольнити частково, роз`яснивши зміст застосованого в ухвалі від 22.01.2020 дозволу на тимчасовий доступ до документів, які що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 110, 369, 376, 380 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
1.Заяву адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення задовольнити частково.
2.Роз`яснити ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 січня 2020 року у справі № 991/321/20, провадження № 1-кс/991/321/20, постановлену за результатами розгляду клопотання адвоката ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей та документів таким чином, що наданий цією ухвалою дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , включає в себе можливість зняття копій документів, зазначених в цій ухвалі адвокатами ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які є захисниками підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001664 від 08.10.2016 року, та отримання цих копій у своє розпорядження.
3.В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
4.На ухвалу cлідчого судді протягом п`яти днів з моменту її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
5.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1