ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 766/2558/20 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/649/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: запобіжні заходи
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волгоградської області Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченому ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 червня 2020 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000048 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою вищевказаного суду від 17 квітня 2020 року, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 задоволене, продовжено строк тримання під вартою строком до 15 червня 2020 року, включно.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що у клопотанні прокурором не наведений виклад обставин, а саме існування конкретних фактів, що підтверджують існування заявлених ризиків передбачених ст. 177 КПК України або появу нових ризиків перешкоджання кримінальному провадженню.

Так, посилання прокурора на існування обставин, встановлених попереднім рішенням суду, а саме ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2020 року є недоцільним у зв`язку з тим, що з перебігом часу з моменту продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_10 ризики передбачені ст. 177 КПК України щоразу зменшуються та при наступному продовженні запобіжного заходу потребують належного додаткового обґрунтування.

Також, захисник вказує і на те, що прокурором не було доведено реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи обвинуваченого, а судом не надано належної оцінки доводам сторони захисту про наявність обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу, зокрема не прийнято до уваги, що ОСОБА_10 є особою похилого віку та має незадовільний стан здоров`я, має постійне місце проживання за яким характеризується виключно позитивно, місце його проживання відоме правоохоронним органам та його родичам, які проживають в м. Херсоні та періодично відвідують його.

Крім того, апелянт зазначає про безпідставність зазначення судом ризику переховування ОСОБА_10 від суду, оскільки у зв`язку з поганим станом здоров`я під час досудового розслідування, часто перебував на лікуванні в медичних закладах, а під час перетину кордону 24.08.2019 року ще не мав статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру йому вручено лише 27.08.2019 року.

Не доведеним захисник рахує і ризик продовження вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_10 самостійно веде фермерське господарство, з якого отримує прибуток, тобто не має матеріальних потреб.

Також, на думку апелянта, прокурором не доведено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_10 недостатньо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, вивчивши і обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до приписів ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_10 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та оскаржуваної ухвали суду підставами для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 стали: його обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, знаходження в розшуку під час досудового розслідування, не працевлаштованість та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Зважаючи на викладене як прокурор, так і суд, прийшли до висновку про те, що обвинувачений що обвинувачений ОСОБА_10 може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто зазначені ризики, передбачені ст. 177 KHK України не перестали існувати та не зменшились і саме продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 може забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти існуючим ризикам.

Підозра обвинуваченому у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, визначена на стадії досудового розслідування.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких, розлучений та непрацевлаштований.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які не становлять небезпеки для суспільства, має постійне місце реєстрації в м. Херсон та проживання в смт. Горностаївка Херсонської області, за місце проживання характеризується виключно позитивно, будь яких відомостей, які б свідчили про порушення ним умов утримання в СІЗО матеріали провадження не містять, в м. Херсоні проживають його рідні брат та сестра з якими він підтримує родинні стосунки, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, має заробіток за рахунок сільськогосподарських робіт, що вказує на отримання ним легального джерела прибутку, хворіє на ряд хронічних захворювань, в тому числі захворювань системи дихання.

Будь -яких даних, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи вчинити інше вчинити інше кримінальне правопорушення, матеріали провадження не містять, не наведено таких даних і в клопотання прокурора і в оскаржуваній ухвалі суду.

На думку колегії суддів, вищевказані обставини в їх сукупності, разом з обставин перебування обвинуваченого ОСОБА_10 в розшуку під час досудового розслідування, вказують на існування лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, який за час проведення досудового розслідування та перебування кримінального провадження в суді першої інстанції істотно зменшився

Відповідно до п. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, вищевказані обставини, як і обставини про неможливість запобігання існуючому ризику, шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як про те в апеляційній скарзі зазначає захисник, та забезпечення ним належної процесуальної поведінки, як клопотання, так і оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містять.

За практикою Європейського суду з прав людини, обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст.5 Конвенції (п.85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»),

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_10 на момент розгляду клопотання про продовження строку його тримання під вартою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки для оточуючих, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведеність прокурором того, що подальше тримання під вартою обвинуваченого є виправдним, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , його похилий вік та наявність у нього хронічних захворювань органів дихання, рекомендацій зазначених в переліку Комітету ради Європи із запобігання тортурам від 20.03.2020 року щодо можливості застосування до ув`язнених, у яких є проблеми зі здоров`ям; літніх людей, які не являють загрози для суспільства, альтернативних заходів позбавленню свободи, колегія суддів вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти існуючому ризику, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а в подальшому і виконання ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження процесуального рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 квітня 2020 року, якою відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 червня 2020 року, включно скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:
-цілодобово не покидати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
-прибувати до суду за кожним викликом;
-не спілкуватися з представниками потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу кримінальних правопорушень, окрім як під час проведення судових засідань;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
-здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

-носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали, до 15 червня 2020 року, включно,
Виконання ухвали в частині покладених обов`язків, покласти на Горностаївський РВ національної поліції України в Херсонській області.
Копії ухвали невідкладно направити начальнику ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала набирає законної з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: