КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/712/2020 Головуючий суддя в суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України Головуючий суддя в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001201 по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року про повернення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженню, прокурору,

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 повернуто прокурору першого відділу військової прокуртаруи Київського гарнізону ОСОБА_9 , у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що обвинувальний акт, наданий суду, не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України, зокрема правова кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111 КК України у частині викладу об`єктивної сторони кримінального правопорушення не відповідає викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення та формулюванню обвинувачення.
Крім того, при зазначенні правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111 КК України вказано про заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, однак при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення ОСОБА_8 за вказаною статтею, відповідні відомості про спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України відсутні.
Також існують неузгодженості у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулювання обвинувачення ОСОБА_8 , а саме у часі вчинення кримінального правопорушення. Оскільки при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що дії передбачені ч. 1 ст. 111 КК України ОСОБА_8 вчиненні на початку березня 2014 року, а у формулюванні обвинувачення датою вчинення кримінального правопорушення вказано період з 30 березня 2014 року по теперішній час.
Окрім того, з обвинувального акта убачається, що слідчим при складенні обвинувального акта та прокурором при його затвердженні не зазначено, в якій редакції Закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_8 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 111 КК України.
При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 408 КК України вказано мету, а саме: завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України та повністю ухилитися від проходження військової служби, однак при зазначенні правової кваліфікації дій ОСОБА_8 та формулюванні обвинувачення за вказаною статтею, метою зазначено ухилення від військової служби, а відомості про мету, яка полягає у завданні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України відсутні.
При таких обставинах, суд дійшов висновку про неможливість провести судовий розгляд даного кримінального провадження.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, доводи вказані в оскаржуваній ухвалі як на підставу повернення обвинувального акту, не відповідає дійсності.

Зокрема зазначає про те, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, містить усі відомості зазначені у ч.2 ст.291 КПК України, доводи суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору про неконкретне обвинувачення та виклад усіх обставин, які підлягають доказуванню є необґрунтованими, оскільки вважає, що дослідження обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання та оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.

До обвинувального акту додано всі передбачені ч.4 ст. 291 КПК України додатки, а тому підстав для повернення обвинувального акту в суду першої інстанції не було.

Таким чином, на думку прокурора у кримінальному провадженні, в даному випадку відсутні правові підстави для повернення обвинувального акту, а оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню як незаконне.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника, який заперечував щодо апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Дані вимоги Закону судом першої інстанції були порушені.

Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З доводами та мотивацією суду, як на підставу для повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 , - прокурору для усунення порушень вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Як вбачається з представлених матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено нормою статті 291 КПК України.

Вказаний обвинувальний акт підписано прокурором, який його склав та який обвинувальний акт затвердив, до обвинувального акту додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Таким чином, колегією суддів не встановлено допущення органом досудового розслідування порушень вимог кримінального процесуального закону під час подання до суду першої інстанції обвинувального акту, який відповідає положенням ст. 291 КПК України за своєю формою та змістом, разом із долученими до нього додатками.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними та передчасними висновки суду першої інстанції як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, про те, що обвинувальний акт не містить конкретного викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, зокрема відсутнє чітке викладення формулювання обвинувачення у вчиненні кожного із інкримінованих злочинів.

Як вбачається з вимог ст. 291, зокрема п.5 ч.2 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тобто прокурором під час складання обвинувального акту в повній мірі додержано вимоги ст. 291 КПК України, а дані відомості, які мають міститись в обвинувальному акті не підлягають розширеному тлумаченню.

Так, обставиною невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, на думку суду першої інстанції, є зазначене прокурором, що діями ОСОБА_8 завдано шкоду державній безпеці України у вигляді заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, обороноздатності, проте при правовій кваліфікації вказане також і про спричинення шкоди недоторканості, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.Вказане твердження також є безпідставним, оскільки надання іноземній організації допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій формі допомоги у проведенні підривної діяльності проти інтересів України, в тому числі заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державності, економічній чи інформаційній безпеці України, про що вказано в обвинувальному акті.
Твердження суду першої інстанції, що при обвинуваченні ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 111 КК України, прокурором не вказано редакцію вказаної статті, з урахуванням внесення до неї змін законами України від 08.04.2014 та від 07.10.2017, є безпідставним, оскільки з представлених матеріалів вбачається, що кримінальне правопорушення вчинене в березні 2014 року до прийняття вказаних змін.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Вказані зміни були прийняті уже під час вчинення кримінального правопорушення та вони передбачають більш суворе покарання, а тому не підлягають застосуванню.
Обставини, які зазначив суд першої інстанції в ухвалі з приводу повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону не є підставою для його повернення, так як наданий суду обвинувальний акт містить виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому дослідження судом обставин справи не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, а оцінка зібраним і дослідженим доказам надається виключно в ході розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції по кримінальному провадженні, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 повернуто прокурору першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_9 , у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ __________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4