Справа № 489/1045/18
Провадження № 1-кп/477/65/20
УХВАЛА
06 травня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

за кримінальним провадженням, що внесене до ЄРДР за №000287 від 22.01.2018 року відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, з урахуванням зміненого обвинувального акту, передбачених ч.2 та ч.3 ст.187, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2019 року на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2019 року надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

27 червня 2019 року, за наслідками підготовчого судового засідання, колегією суддів вирішено питання про призначення судового розгляду у даному кримінальному проваджені.

В ході розгляду справи, зокрема в судовому засіданні 14.02.2020 року прокурором змінене обвинувачення, що висунуте ОСОБА_7 , зокрема обвинувачення за епізодом незаконного заволодіння майном (грошовими коштами в сумі 3000грн.) ТОВ «Компаньйон фінанс», розташованого за адресою: пр.Миру, 21 м.Миколаїв, що згідно обвинувального акту, мало місце 22.01.2018 року приблизно о 12-42 годині. За зміненим обвинуваченням виключене обвинувачення ОСОБА_7 щодо вище вказаних дій у поєднанні з проникненням у інше приміщення, у зв`язку з чим змінено кваліфікацію його дій за вказаним епізодом з ч.3 ст. 187 на ч.2 ст. 187 КК України. В іншій частині, обвинувачення залишилося не зміненим.

Від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 164-165 т.3), а також від представника ТОВ «Компаньйон фінанс» (а.с.189 т.3) надійшли заяви про їх згоду на зміну обвинувачення та підтримання нового обвинувачення, висунутого ОСОБА_7 .

В той же час, 14.04.2020 року від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту. Своє клопотання захисник мотивує відсутністю нових фактичних обставин, які б стали відомі під час судового розгляду та безпідставним посилання прокурора яка такі обставини на постанову Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі №569/111/16-к, яке не стосується вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів. Також сторона захисту посилається на те, що за зміненим обвинуваченням ОСОБА_7 інкриміновано замість одного, скоєння двох злочинів стосовно дій з заволодіння чужим майном, що, у разі доведення його вини, посилює покарання обвинуваченого, а отже суперечить положенням ч.2 ст.416 КПК України, з огляду на те, що попередній вирок суду першої інстанції у даній справі скасований не у зв`язку з апеляцією прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, то під час нового розгляду не може бути прийнято до розгляду змінений обвинувальний акт, яким фактично посилюється покарання. За вказаного, за аналогією права, захисник просить повернути змінений обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону (п.3 ч.3 ст.314 КПК України).
Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав.
Прокурор проти задоволення даного клопотання заперечував як безпідставного.
Вивчивши вище наведене клопотання, вислухавши доводи учасників даного кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним у задоволенні даного клопотання відмовити, виходячи з такого.
Дійсно за положеннями ч.2 ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
У даному кримінальному провадженні вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 22 лютого 2019 року відносно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий судовий розгляду у суді першої інстанції, отже, під час нового розгляду вказаного кримінального провадження підлягають застосуванню вимоги, передбачені ч.2 ст.416 КПК, про які зазначено вище, при цьому, вирок оскаржувався лише стороною захисту.
Стосовно застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, то з огляду на зміну кваліфікації дій ОСОБА_7 за епізодом заволодіння майном ТОВ «Компаньйон фінанс» з ч.3 на ч.2 ст. 187 КК України, порушень вище вказаної спеціальної норми (ч.2 ст.416 КПК) не вбачається.

Щодо неможливості посилення покарання, то дана вимога може бути адресована лише суду та врахована ним під час вирішення питання щодо виду та міри покарання у разі постановлення обвинувального вироку.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання захисника на постанову Верховного Суду від 19 листопада 2019 року по справі №689/332/18 як правову позицію у аналогічному застосуванні норм процесуального права. Так, у згаданій постанові Верховний Суд вказує на сумнівність щодо твердження в оспорюваній ухвалі про покращення становища засудженого внаслідок окремої за ініціативою суду кваліфікації дій обвинуваченого за додатковою статтею Кримінального Закону поза межами висунутого обвинувачення та наголошує, що така позиція апеляційного суду суперечить точному змісту ст. 337 КПК України, зокрема заборони виходу судом за межі висунутого обвинувачення за відсутності підстав, що визначені ч.3 вказаної статті. Тобто, наведена постанова стосується процесуального застосування положень ч.1 та ч.3 ст.337 КПК України. В цій же постанові, касаційний суд наголошує про право прокурора змінити правову кваліфікацію відповідно до ч.1 ст.338 КПК України, що і має місце у даній справі, та з огляду на зміну правової кваліфікації на скоєння менш тяжкого злочину, відсутні порушення вимог ч.2 ст.416 КПК України стосовно недопустимості застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення. Хоча за зміненим обвинувальним актом відбулась інкримінування дій обвинуваченого за додатковою частиною статті кримінального Закону, як вже зазначено вище, змінений обвинувальний акт не вказує на погіршення становища обвинуваченого.
Стосовно посилання захисника на відсутність підстав для зміни обвинувачення, що визначені ч.1 ст.338 КПК України, то зміна обвинувачення із зазначених прокурором підстав не суперечить положенням ст.338 КПК України, не порушує прав обвинуваченого ОСОБА_7 на захист.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.337, 338, ч.2 ст.416 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору зміненого обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.187, ч.3 ст.187 та ч.1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді
ОСОБА_3

ОСОБА_2