Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/283/20
Провадження № 1-кс/499/57/20
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2020 року смт.Іванівка

Слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 13.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 13.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.
Своє клопотання обґрунтовує тим, що 12.02.2020 до Іванівського ВП Роздільнянського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській надійшла заява від ОСОБА_3 , 1967 р.н., про те, що 12.02.2020 приблизно о 13:30 годині в с. Бузинове Іванівського району Одеської області ОСОБА_4 викрав з автомобіля ВАЗ 21063, д/н - НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль та водійське посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_3 (ЄО№ 439).
10.03.2020, знаходячись у приміщені службового кабінету №3 Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, за адресою: смт. Іванівка, вул. Центральна 81, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю НОМЕР_2 , д/н - НОМЕР_1 , (Технический паспорт автомобіля) серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 та талон страхової компанії «UPSK» на автомобіль з д/н НОМЕР_1 .
10.03.2020 вищевказані видані гр. ОСОБА_5 документи за його участю були оглянуті.
10.03.2020 т.в.о. начальника слідчого відділу Іванівського ВП Роздільнянського ВП Головного управління Національної поліції в Одеській області підполковником поліції ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами документів, що 10.03.2020 були видані гр. ОСОБА_4 , а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю НОМЕР_2 , д/н - НОМЕР_1 , (Технический паспорт автомобіля) серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 та талон страхової компанії «UPSK» на автомобіль з д/н НОМЕР_1 .
У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі, які визнані речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, а саме проведення експертного дослідження для встановлення суми матеріального збитку завданого потерпілому.
Підставою тимчасового вилучення вищевказаного майна згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, вказані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю ВАЗ 21063, д/н - НОМЕР_1 , (Технический паспорт автомобіля) серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_3 та талон страхової компанії «UPSK» на автомобіль з д/н НОМЕР_1 є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій.
Підставами арешту вказаного майна - є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказані предмети являються доказами у вказаному кримінальному провадженні.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав клопотання та просив розглядати справу у його відсутність.

Володілець майна, яке слідчий просить арештувати, також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти його задоволення заперечував частково, а саме проти арешту майна не заперечував, проте просив зазначені документи повернути йому для користування.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для частково задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заборони розпорядження та подальшого їх зберіганням у камері збереження речових доказів Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області відмовити.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 13.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю ВАЗ 21063, д/н - НОМЕР_1 , (Технический паспорт автомобиля) серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 та талон страхової компанії «UPSK» на автомобіль з д/н НОМЕР_1 ., які були видані гр. ОСОБА_5 , 10.03.2020 року, з забороною відчуження до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1