ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/885/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/1760/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000761 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000761 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та застосовано до нього цей запобіжний захід строком 27.05.2020 року і визначено заставу в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 051 000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді прийнята із порушенням вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, оскільки в ухвалі не було вказано час та дату оголошення повного її тексту, зазначено лише «повний текст буде складено не пізніше 5 діб з дня оголошення резолютивної частини». Вказує на невідповідність друкованого тексту ухвали з оголошеним її текстом в частині можливості отримання повного тексту, що ускладнює її оскарження внаслідок чого порушує права підозрюваного на захист. Зазначає, що ОСОБА_8 був затриманий на підставі вимог ст. 208 КПК України 29.03.2020 року о 22.00, про що складено відповідний протокол, але фактично він був затриманий з момент коли було сповіщено Національну поліцію через оператора 102. Внаслідок порушення вимог ч. 5 ст. 208 КПК України при затриманні ОСОБА_8 29.02.2020 року о 11.37 годині не було складено та не вручено протокол його затримання. В подальшому при складенні протоколу слідчий навмисно не зазначив час фактичного затримання, а призначений захисник не проконтролював цю обставину. Саме з 29.03.2020 року з 11.37 години працівниками поліції без дозволу суду проводилися обшуки володінь ОСОБА_8 . Враховуючи фактичний час затримання, підозра може бути оголошеною не пізніше 11.37 години 30.03.2020 року, але фактично про підозру ОСОБА_8 було повідомлено 30.03.2020 року о 17.55 годині, тобто підозра оголошена поза межами строків, визначених ч. 2 ст. 278 КПК України. Захисник вважає, що ОСОБА_8 фактично не став підозрюваним через недотримання зазначених процедур, у зв`язку із чим до нього і не міг бути обраний запобіжний захід. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань також не було зазначено даних, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру. В даному контексті захисник посилається на окрему думку суддів Великої палати Верховного Суду по справі 800/536/17.
Вважає, що відсутні підстав для визнання підозри обгрунтованою. Слідчим суддею не проведено аналізу всіх ризиків, не враховано, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання з родиною в м. Харкові у квартирі, яка на праві приватної власності належить його дружині, він та вся його родина зареєстровані як переселенці, що вказує на міцність його соціальних зв`язків, раніше не судимий, інші повідомлення про підозру відсутні. Слідчим та прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Апелянт зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає вимогам ст. 182 КПК України, є завідомо непомірним. Сума застави не співвідноситься з обставинами кримінального правопорушення та виключна необхідність у її застосуванні не доведена стороною обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог захисника, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. В провадженні Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000761, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання в порядку ст. 208 КПК України 29.03.2020 року о 22.00 годині був затриманий ОСОБА_8 , якому 30.03.2020 року о 17.55 годині було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обгрунтованість підозри підтверджується змістом рапорту оперуповноваженого поліції, протоколом огляду місця події з додатками, а саме фотознімками багажного відділення транспортного засобу, який знаходився під керуванням ОСОБА_8 та в якому було виявлено 219 згортків із речовиною зеленого кольору. Вказані обставини дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 причетний до вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
Апеляційні доводи захисника не спростовують обгрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_8 . Посилання на ніби то порушення вимог ч. 2 ст. 278 КПК України щодо здійснення повідомлення про підозру після спливу 24 годин з моменту затримання особи як на підставу для скасування судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку недотримання визначеного ч. 2 ст. 278 КПК України строку, особа підлягає звільненню, однак це не вказує на неможливість вручення їй повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу при наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України. ОСОБА_8 повідомлення про підозру вручене, що підтверджується його підписом, тому останній набув процесуального статусу підозрюваного. У витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 1) зазначено, що особою, якій повідомлено про підозру, є ОСОБА_8 . Захисник також вказує, що при складенні протоколу слідчий навмисно не зазначив час фактичного затримання, а призначений захисник не проконтролював цю обставину. Однак, факт наявності такого умислу з боку уповноваженої службової особи не встановлений у визначеному законом порядку, тому такі твердження є безпідставним на цей момент та передчасними. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 затриманий 29.03.2020 року о 22.00 годині, в протоколі зазначено, що клопотань, заяв чи скарг ОСОБА_8 , який був ознайомлений з права та обов`язками, не має. Та обставина, що 29.03.2020 року з 11.37 години працівниками поліції без дозволу суду проводилися обшуки володінь ОСОБА_8 не спростовує наявності підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки огляд місця події було проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, проте це не суперечить положенням ч. 3 ст. 214 КПК України; обшуки інших володінь відповідно до інформації, зафіксованої в протоколах, були проведені після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно до вимог КПК України у певних випадках могли бути проведені без ухвали слідчого судді із подальшим обов`язковим зверненням до слідчого судді із відповідним клопотанням.
Захисник вказує на ніби то порушення слідчим суддею вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, на невідповідність оголошеного тексту з друкованим в частині можливості отримання повного тексту. Однак, в даному конкретному випадку саме такі доводи не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, захисник скористався своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення, звернувся з апеляційною скаргою у передбачені КПК України строки, тому права сторони захисту не були порушені.
Слідчим суддею були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і підстав вважати такий висновок безпідставним апеляційний суд не вбачає, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має місце реєстрації у Луганській області, відповідно до змісту клопотання перевозив значну кількість, а саме близько 110 кг. особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс», даних про наявність у підозрюваного законних джерел заробітку суду не надано. Підозрюваний не співпрацює зі слідством, не бажає давати покази, не спростовує повідомлену підозру, та не повідомляє обставини виявлення в автомобілі, яким він керував речовини, за версією слідства є наркотичним засобом.
Всі ці обставини у своїй сукупності вказують на неможливість в даному конкретному випадку та на даній стадії розслідування застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Щодо визначеного слідчим суддею розміру застави, слід вказати, що в даному випадку з урахуванням кількості та приблизної вартості наркотичного засобу, що був виявлений у транспортному засобі під керуванням ОСОБА_8 , такий розмір є вмотивованим та підстав для його зменшення на даний час не вбачається. Крім того, слідчим суддею визначено розмір застави значно менше, аніж просила сторона обвинувачення. Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього місця проживання, родини, не мінімізує встановлених ризиків та з урахуванням обгрунтованості підозри не є підставою для обрання до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 31 березня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін. Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: