Справа № 190/346/20
Провадження №1-в/190/41/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі на підставі ст. 82 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якому просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник ПВК № 122 ОСОБА_4 , допитаний в режимі відеоконференції, проти задоволення клооптання засудженого не заперечував, вважає, що останній став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений своєю поведінкою не довів виправлення.

Заслухавши думку прокурора, який висловив заперечення проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали особової справи, наданої адміністрацією установи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 82 КК України особам, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, тобто якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що може бути з`ясовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, з 16.05.2018 року відбуває покарання в П`ятихатській ВК-122.

Згідно характеристики від 05.03.2020р. ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засуджений ОСОБА_5 має 1 заохочення від 02.04.2019р. за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, стягнень не має.

Суд, вивчивши надані матеріали провадження встановив, що ОСОБА_5 засуджений за злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, має лише одне заохочення, 02.04.2019 року йому оголошено подяку, тобто перед виникненням у нього права на застосування відносно нього ст. 82 КВК України, що свідчить про його пристосовницьку поведінку.

Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 82 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

На думку суду, заміна призначеного покарання на більш м`яке, на цій стадії відбування покарання не буде сприяти досягненню мети кримінального покарання, зазначеній у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме, виправленню засудженого, а також, запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відносно засудженого ОСОБА_5 не можливо застосувати ст. 82 КК України, замінив невідбуту міру покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі.

На підставі ст. 82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1