Справа № 605/249/20
Ухвала
Іменем України
"30" червня 2020 р. Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд із цивільним позовом у вищевказаному кримінальному провадженні до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Частиною 4 ст.128 КПК України передбачено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.
Подана позовна заява не відповідає вимогам ч.ч. 2, 4, 5 ст.95, п.п. 2, 3, 8, 9, 10 ч.3 ст.175, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та Закону України Про судовий збір (далі -Закону).

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частинами 4, 5 даної статті ЦПК України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак, всупереч вищевказаним вимогам законодавства до позовної заяви ОСОБА_2 та її копії для відповідача для підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, долучено копії документів, які являються жодним чином не засвідченими, а також окремі з них читаються лише частково.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, у поданій позовній заяві не зазначено поштові індекси населених пунктів, в яких проживають сторони.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Всупереч вищевказаній вимозі законодавства, позовна заява ОСОБА_2 не містить ціни позову.
Змістом п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, у позовній заяві про стягнення матеріальної та моральної шкоди не зазначено в кого саме знаходяться оригінали письмових доказів, копії яких додано до неї.
Згідно із вимогами п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України у змісті позовної заяви повинен бути зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

В порушення, зазначеної норми законодавства, дана позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які ОСОБА_2 поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відповідності із п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Проте, дана позовна заява не містить підтвердження особи, яка з нею звернулась в суд, стосовно того, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В силу ч.4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Разом з тим, ОСОБА_2 не зазначено, у позовній заяві, підстав його звільнення від сплати судового збору.
Частиною 1 ст.177 ЦПК України, визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Суд акцентує увагу особи, яка звернулась і даною заявою в суд на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях Голдер проти Великої Британії від 21 лютого 1975 року, Де Жуффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи вищезазначене, вважаю за необхідне позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
З урахуванням наведеного вище, залишення позовної заяви без руху, жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, після усунення недоліків позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2020 року за №0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1