Справа № 522/8533/20
Провадження № 1-кп/522/1620/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001710 від 02.05.2020 року по обвинувальному акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Макіївка, Донецької області, з неповною середньою освіти, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2020, ОСОБА_5 приблизно о 23:20 годині, знаходився по вул. Преображенській, неподалік будинку № 81, де побачив раніше невідомого йому ОСОБА_6 у якого виник конфлікт з його товаришем
ОСОБА_7 цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, а предметом свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон належний ОСОБА_6 , який знаходився у кишені його штанів.
Як способом реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_5 вирішив заволодіти майном потерпілого таємно, а саме підійти ззаду до останнього та під приводом розборонити вказаних осіб, непомітно дістати телефон з кишені потерпілого.
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, наблизився ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та своєю рукою дістав з кишені мобільний телефон марки «Хіаоmі», в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. В цей час свідок ОСОБА_8 побачив злочинні дії ОСОБА_5 та повідомив щоб той повернув майно.
ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій, з метою утримання викраденого майна почав тікати з місця вчинення злочину, але його переслідував свідок ОСОБА_9 .
Не зважаючи на те, що його дії, розпочаті як крадіжка викриті та носять відкритий характер ОСОБА_5 на заклики зупинитися не відреагував та з метою подальшого розпорядження чужим майном зник з поля зору переслідуючих його осіб разом з мобільним телефоном, належним ОСОБА_6 тим самим мав реальну можливість ним розпорядитись.
В результаті протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 3000 грн.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, суд дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.

Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Згідно довідки УІАП ГУНП в Одеській області від 27.05.2020 року, при перевірці дактилоскопічної карти, складеної 05.05.2020 року в Одеському СІЗО на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецька область, дактилоскопічна формула 09/01-62474/41434, встановлено за обліками УІАП ГУНП в Одеській області дана особа значиться як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Макіївка, Донецької області, раніше проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто, обвинувальний акт містить анкетні відомості невідомої особи як обвинуваченої, що свідчить на недосконале проведення досудового розслідування, що призвело до не встановлення винної особи у скоєнні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотиви і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дії особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті, а також формулювання, у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Даний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з підстав, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Суд вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 терміном на два місяці.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що необхідно обрати запобіжний захід у вигляді під вартою з наступних підстав.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні навмисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, а також раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду чи продовжить вчиняти нові злочини.

Таким чином, судом встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 29, 177, 178, 183, 199, 291, 314, 331, 392 КПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3, для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки.
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на два місяці, а саме до 23.08.2020 р. включно.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: ОСОБА_1

24.06.2020