Справа № 366/632/17
Провадження № 1-кп/366/50/20
В И Р О К
Іменем України
12 лютого 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000058 від 02 лютого 2017 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні має дитину 2007 р.н., не працює, учасник АТО, інвалід 1 групи, раніше судимого Іванківським районним судом Київської області 04.10.2016 року за ч. 3 ст. 297 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, останній раз 04.10.2016 року Іванківським районним судом Київської області за ч. З ст. 297 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням та іспитовим строком два роки, маючи не зняту та не погашену судимість знову вчинив злочин за наступних обставин.
Так, в період часу з 07.01.17 по 01.02.17, точної дати та часу слідством та судом не встановлено, ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 вирішив викрасти частину металевої огорожі з могили - ОСОБА_8 , яка знаходилась на кладовищі в с. Сукачі Іванківського району Київської області.
З метою реалізації свого злочинного, протиправного умислу, ОСОБА_5 на власному велосипеді приїхав до території вищевказаного кладовища, де вчинив наругу над могилою ОСОБА_8 , а саме: скориставшись нагодою поки за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, за допомогою двох металевих технічних ключів, які заздалегідь взяв з собою, відкрутив кріплення металевої частини огорожі та в подальшому викрав її з місця поховання.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у незаконному заволодінні предметами, які знаходяться на могилі померлого, вчиненого повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України.
На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення та визнавши себе винним, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті.
Крім того, будучи допитаним у судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_5 , щиро розкаявся та показав, що проживає разом з батьком, колишньою дружиною та дитиною. В 2017 році він повернувся з АТО. Дружина працювала продавцем, він не працював, але йому потрібні були грошові кошти на алкоголь. 07 січня 2017 року, перебуваючи у нетверезому стані, він вирішив підзаробити трохи грошей для купівлі алкогольних напоїв, а тому сівши на велосипед, поїхав на кладовище в с. Сукачі. Прибувши на кладовище, він за допомогою, інструментів, які прихопив із собою, відкрутив частину металевої огорожі з могили та попрямував до пункту прийому металобрухту, де здав частину огорожі на металобрухт за 100 гривень, які витратив на алкогольні напої. Через декілька днів до нього приїхали працівники поліції, які вийшли на його слід через приймальника металобрухту. На той час він був у такому стані, що не розумів, що робить.
Допитаний у судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що точної дати та часу він не пам`ятає, він приїхав на кладовище до своєї баби, та виявив, що на могилі відсутня частина огорожі. Після цього, він зателефонував на гарячу лінію 102 та викликав працівників поліції. Після цього він разом з працівниками поліції поїхали по пунктах прийому металобрухту в пошуках частини огорожі. В одному з пунктів прийому металобрухту, на землі він побачив та впізнав ту частину огорожі, яка була викрадена з могили його баби. Станом на день розгляду справи, ОСОБА_5 , жодним чином не відшкодував заподіяну шкоду, але він і не наполягає на цьому.
Наявні у справі докази його винуватості, ОСОБА_5 не оспорює, однак бажає їх повністю дослідити.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 крім того, встановлена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.02.2017 року;
-Протоколом огляду місця події від 02.02.2017 року з фото таблицею до нього;
-Протоколом огляду від 01.02.2017 року з фото таблицею до нього;
-Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 02.02.2017 року.
У судовому засіданні, після обговорення з усіма учасниками справи, було прийнято рішення про відмову у виклику та допиті свідків, які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, оскільки, цінною інформацією вони не володіють.
Крім письмових доказів, судом у судовому засіданні було оглянуто характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до яких, він за місцем постійного проживання характеризується посередньо, розлучений, але проживає разом з колишньою дружиною, виховує неповнолітню дитину, згідно довідки МСЕК від 31.01.2020 року має 1-шу групу інвалідності, не працює, є учасником бойових дій в зоні антитерористичної операції, перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше судимий згідно вироку Іванківського районного суду Київської області від 04.10. 2016 року за ч. 3 ст. 297 КК України до 4-х років позбавлення волі, відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, вчинив новий злочин під час іспитового строку.
За інформацією, яка мається в досудовій доповіді, складеній Іванківським РВ з питань пробації від 21.05.2019 року, ОСОБА_5 за місцем проживання - смт. Іванків Київської області характеризується задовільно, скарги до селищної ради не надходили, підстав вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти насильницькі дії, немає, так як злочин, який вчинив раніше, вчинений без застосування насилля. Проживає з співмешканкою та сином. Не працює, оскільки він з обмеженими можливостями та постійно перебуває вдома, коло спілкування сусіди та рідні. Ймовірність вчинення повторного злочину - середня.
На думку суд, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, які знаходяться на могилі померлого, вчинене повторно, з корисливих мотивів, доведена, а його злочинні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшуть та обтяжують покарання, особу винного.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений ОСОБА_5 злочин, є тяжким злочином.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд згідно вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги ступінь і характер скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих обставин покарання, позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні для ОСОБА_5 , та той факт, що вчинений ним злочин був скоєний в період іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті особливої частини КК України, у виді позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів, суд вирішить відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: сумку чорного з червоним кольорів, два металеві (технічні) ключа на 10 та 12, дві металеві (алюмінієві) частини, які зовні схожі на частини огорожі, які передано до кімнати зберігання речових доказів Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
Керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Іванківського районного суду Київської області від 04.10.2016 року, остаточно визначивши покарання за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Міра запобіжного заходу не обиралася.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази - сумку чорного з червоним кольорів, два металеві (технічні) ключа на 10 та 12, дві металеві (алюмінієві) частини, які зовні схожі на частини огорожі, які передано до кімнати зберігання речових доказів Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, - знищити.
На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд протягом 30 днів з дня проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі подання апеляції - після прийняття рішення Київським апеляційним судом.
Копія вироку прокурору та засудженому вручається негайно після закінчення судового засідання.

Суддя