Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2448/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердичева. Житомирської області, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . раніше судимого:

- 31.07.2015 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.289 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75.76. 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 04.11.2019 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської обл. за ч.2 ст.186. ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.307. ч.3 ст.15. ч.3 ст.185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений у зв`язку із відбуттям строку покарання 26.02.2020 року,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 11-30 год. 02.04.2020 року та визначено заставу у розмірі 168 160 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, неофіційно працює та має на утриманні матір ОСОБА_10 - інваліда ІІ групи, яка потребує стороннього догляду разом з її малолітньою дитиною, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також не врахував незначний розмір завданої його діями шкоди. Крім того зазначає, що поза увагою суду залишився той факт, що підозрюваний повністю визнав свою вину. Вказує, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Стверджує, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів. Зазначає, що слідчий суддя неправомірно допустив до участі в судовому засіданні слідчого ОСОБА_9 та надав йому право надавати додаткові докази, які до початку судового розгляду були відсутні в матеріалах справи.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 02.04.2020 року в нічний час він спільно із ОСОБА_11 , перебуваючи поряд з будинком 18, по вул. Соборній в м. Бердичеві, помітили припаркований автомобіль «Mercedes Vitо» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який був залишений без нагляду власником ОСОБА_12 у дворі будинку та в цей час у них виник спільний злочинний умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_11 невстановленим слідством способом потрапили до салону вищевказаного автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_11 не встановленим слідством шляхом завели двигун та розпочали рух по вулицях міста Бердичів, при цьому залишили місце скоєння злочину.

Продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_11 , рухаючись по вул. Ново-Іванівський в напрямку пров. 6-го Семенівського в м. Бердичеві не впорались із керуванням та з`їхали до лівого кювету, після цього з місця злочину зникли.

Таким чином, ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_11 незаконно заволоділи транспортним засобом «Mercedes Vitо» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 139 000 грн.

Відомості за вказаним фактом 02.04.2020 року внесені до ЄРДР за №0000288, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

02.04.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи тяжкість злочину, обгрунтованість підозри, обставини кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 02.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

02.04.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 03.04.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого : протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.04.2020р., протоколами допиту свідків, протоколом затримання ОСОБА_13 від 02.04.2020р.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий, його вік, соціальні зв`язки, те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що підозрюваний має непогашені судимості за вчинення умисних корисливих злочинів. 26.02.2020 року ОСОБА_8 звільнився із місця позбавлення волі та на даний час йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину.

Також, слідчий суддя вважав недоведеним прокурором ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого.

З врахуванням встановленого, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 та даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи вищенаведене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, і в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду клопотання.
Доводи апелянта про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, неофіційно працює та має на утриманні матір ОСОБА_10 - інваліда ІІ групи, яка потребує стороннього догляду разом з її малолітньою дитиною, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Зазначення апелянта про те, що слідчий суддя не врахував незначний розмір завданої діями підозрюваного шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно повідомлення ОСОБА_8 про підозру, останній підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб (а.п. 25-26). Отже, розмір завданої шкоди в даному випадку не впливає на кваліфікацію дій підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя неправомірно допустив до участі в судовому засіданні слідчого ОСОБА_9 та під час судового розгляду надав йому право надавати додаткові докази, які до початку судового розгляду були відсутні в матеріалах справи, не можуть слугувати підставою для визнання ухвали слідчого судді незаконною.

Як вбачається зі змісту клопотання, до слідчого судді звернувся слідчий СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_9 (а.п. 1). З журналу судового засідання від 03.04.2020 року не вбачається, що слідчий ОСОБА_9 приймав участь у розгляді клопотання (а.п. 39-40), також, не вбачається наведеного і зі змісту ухвали слідчого судді.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що кримінальним процесуальним законом не забороняється участь слідчого при розгляді клопотань про застосування запобіжних заходів. Крім того, слідчий являється суб`єктом звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 11-30 год. 02.04.2020 року та визначено заставу у розмірі 168 160 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :