Справа № 461/919/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2020 року Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження /внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.01.2020року/ про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львів, громадянки України, українки, одруженої, маючої на утриманні дитину віком 6 років, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.301 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09 березня 2019 року о 00:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки HTC Desire V IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , через месенджер «Viber» направила файли «1», «2», «3», які містять зображення, що згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи Тернопільського науково дослідницького експертно криміналістичного центру від 11.11.2019 року №8-209/19, є зображеннями порнографічного характеру, для подальшого розповсюдження вказаних зображень у групах «party_evil_corp», « ОСОБА_6 » у соціальній мережі «Вконтакте», та у соціальній мережі «Instagram», надавшии таким чином до них доступ.
Окрім цього, 14 вересня 2019 року о 23:49 год., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік ресторану McDonald?s, що на пр.Шевченка, 7 у м.Львові, діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки HTC Desire V IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_4 , через групу у месенджері «Telegram» направила файли «1», «2», «3», «4», «5», «6», «7», «8», «9», «10», «11», які містять зображення, що згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи Тернопільського науково дослідницького експертно криміналістичного центру від 11.11.2019 року № 8-209/19, є зображеннями порнографічного характеру, для подальшого розповсюдження вказаних зображень у групах «party_evil_corp», « ОСОБА_6 » у соціальній мережі «Вконтакте», та у соціальній мережі «Instagram», надавшии таким чином до них доступ.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.301 КК України визнала повністю та беззастережно, пояснила суду про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, вказала, що факти та докази свого обвинувачення не оспорює.

На підставі повного визнання вини обвинуваченою та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та вину останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.301 КК України.

23 січня 2020 року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 у відповідності ст.ст. 468- 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.301 КК України і зобов`язується її беззастережно визнати в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.301 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.3 ст.301 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. У відповідності до положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони погодилися на визначення остаточного покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з випробуванням, іспитовим строком 1 рік та покладенням на неї обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.301 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими злочинами. Свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 визнала беззастережно.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком і повністю розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також, судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання), підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, беручи до уваги конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, мотив та ступінь тяжкості вчинених нею суспільно-небезпечних дій, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 23.01.2020 року органом обвинувачення з ОСОБА_4 слід затвердити та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Окрім того, у межах даного кримінального провадження Тернопільським Науково-дослідним експертно криміналістичним центром МВС України проведено судову мистецтвознавчу експертизу №8-209/19 від 11.11.2019 року, вартість проведення якої становить 1413,09 гривень, та у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави у повному обсязі.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.01.2020 року в межах кримінального провадження №0000036 від 03.01.2020року між прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.301 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст.301 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч.3 ст.301 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 1413,09 гривень за виконання висновку експерта №8-209/19 від 11.11.2019 року за результатами мистецтвознавчої експертизи.

Речові докази у справі, а саме:

-мобільний телефон HTC Desire V ІМЕІ: НОМЕР_5 та НОМЕР_2 - конфіскувати в дохід держави.

З підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1