Справа № 464/1462/20
пр.№ 1-кп/464/257/20
У Х В А Л А

05 червня 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185КК України.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 14 квітня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 12 червня 2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому на строк, що не перевищує шістдесят днів, оскільки такий закінчується та на даний час не відпали жодні з підстав, які були на момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Представник потерпілої юридичної особи в судовому засіданні клопотання прокурора підтримав.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо клопотання прокурора, захисник просив змінити запобіжний захід який не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стаття 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» вказує, що метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який слід продовжити обвинуваченому, поза як жоден з інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обставини, на які посилається прокурор дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185КК України, які віднесені до кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Крім того, суд враховуєдані про особу обвинуваченого, який не працює, а відтак не має законних засобів для існування, неодружений, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості під час встановленого судом іспитового строку. Відтак, вказане свідчить, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.Тому для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні та доведені прокурором в судовому засіданні, враховуючи інтереси суспільства у відношенні суспільної безпеки, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 03 серпня 2020 року, включно та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При продовженні обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, особу обвинуваченого, його майновий стан, який не має постійного місця роботи та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що застава у межах десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 грн., зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України. У разі внесення суми застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема, прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Доводи обвинуваченого та його захисника щодо відмови в задоволенні клопотання прокурора, оцінена судом у сукупності із іншими обставинами, однак такі дані не є достатніми для переконання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому у їх клопотанні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою строком, що не перевищує шістдесят днів, тобто до 03 серпня 2020 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що застава може бути внесена у визначеному судом розмірі у будь-який момент з часу винесення ухвали.

Внесення застави, визначеної судом про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця свого реєстрації та проживання без дозволу суду, в провадженні якого перебуватиме справа;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання покладених обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1