Справа № 305/589/20
Номер провадження 1-кс/305/129/20
УХВАЛА

06.05.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000313 від 04.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у невстановленому слідством часі та місці, невідома особа, діючи умисно, здійснила незаконну порубку деревини породи Ялина Європейська, про що стало відомо при зупинці працівниками поліції в с. Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області по вул. Центральна транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меш. АДРЕСА_1 , а саме вантажного автомоблія марки КАМАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 , до якого був причіплений причеп з д.н.з. НОМЕР_2 , на якому знаходилась лісопродукція загальною масою 21 м3. При перевірці товаро-транспортної накладної, виник сумніву її достовірності.

04 травня 2020 року у ході проведення огляду місця події було виявлено транспортний засіб - вантажний автомобіль марки КАМАЗ, моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та лісодеревину породи ялина в кількості 46 штук, що знаходилась в причепі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , які передані під відповідне зберігання ФОП ОСОБА_6 , для його подальшого детального огляду проведення судових експертиз.

Вилучені предмети можуть бути знаряддям вчинення злочину, містять сліди злочину та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановами слідчого від 05.05.2020 вантажний автомобіль, причіп та лісодеревину породи Ялина в кількості 46 штук визнані речовими доказами.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Такі ризики в даному випадку обґрунтовуються необхідністю проведення у подальшому експертизи лісодеревини здобутої незаконним шляхом, а також можливістю власника здійснити з цим майном дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи вище наведене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та причеп із реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_7 , а також лісопродукцію породи ялина європейська в кількості 46 штук, загальною кубомасою близько 21 м3, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали. Просять таке задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Власник вантажного автомобіля КАМАЗ, моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та причепу із реєстраційним номером НОМЕР_2 , ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Був належним чином, повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна, що стверджується довідкою про доставлення SMS-повідомлення. Про причину неявки суд не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розглядом до суду не надходило.

Представник власника вилученої деревини ТзОВ "Бокораш" в судове засідання не з`явився. У зв`язку з тим, що слідчим у клопотанні не зазначено жодний із засобів зв`язку (номер телефону чи електронної адреси власника майна) та через стислі строки передбачені ч.1 ст.172 КПК України, суд не мав можливості завчасно повідомити ТзОВ "Бокораш"про час, дату та місце розгляду клопотання про арешт майна.

Водночас вимогами ч.1 ст.172 КПК України регламентовано, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, дослідивши докази, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000313 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), внесені уповноваженою особою до ЄРДР- 04.05.2020.

З витягу вбачається, що у невстановленому слідством часі та місці, невідома особа діючи умисно здійснила незаконну порубку деревини породи Ялина Європейська, про що стало відомо при зупинці працівниками поліції в с. Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області по вул. Центральна транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , меш. АДРЕСА_1 , а саме вантажного автомоблія марки КАМАЗ з д.н.з. НОМЕР_1 , до якого був причіплений причеп з д.н.з. НОМЕР_2 , на якому знаходилась лісопродукція загальною масою 21 м3. При перевірці товаро-транспортної накладної, виник сумніву її достовірності.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.05.2020 транспортний засіб - вантажний автомобіль марки КАМАЗ моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та лісодеревина породи ялина в кількості 46 штук, що знаходилась в причепі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , були вилучені та передані під відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_6 , для його подальшого детального огляду проведення судових експертиз.

На підставі постанови слідчого від 05 травня 2020 року, вантажний автомобіль марки КАМАЗ", моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та лісодеревину породи ялина в кількості 46 штук, яка знаходилась в причепі з реєстраційним номером НОМЕР_2 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000313 від 04.05.2020.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки «КАМАЗ" моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_7 .
Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , стверджується, що причеп марки "ТМЗ", моделі 802 з реєстраційним номером НОМЕР_2 також на праві власності належить ОСОБА_7 .
Згідно товарно-транспортної накладної серії ЗКА №864308 від 04.05.2020 лісодеревина в кількості 80 штук по 6 метрів кожна, загальною кубомасою 21,0320 м.куб., яка знаходилася в причепі марки "ТМЗ", моделі 802 з реєстраційним номером НОМЕР_2 до автомобіля марки КАМАЗ, моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , була відпущена майстром лісозаготівлі ОСОБА_8 . Вантажоодержувачем являється ТзОВ "Бокораш".
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.
При цьому при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
З огляду на викладене, у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно мають міститися відповідні дані щодо обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.
Проте, з матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування під час складання клопотання не в повній мірі дотримані вимоги зазначених норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
Так, арешт майна з підстав, що воно виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення на даний час є можливим, коли існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст.132 КПК України, орган досудового розслідування хоч і визнав постановою вищезазначене майно речовим доказом, проте не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які посилався у клопотанні.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Відповідно до матеріалів провадження, які були досліджені слідчим суддею, останні не містять відомостей того, що вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», з причепом належний ОСОБА_7 та лісодеревина, належна ТзОВ "Бокараш" є предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.246 КК України (незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду), засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуті злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або для забезпечення цивільного позову. При цьому, предметом досудового розслідування є сумнів у достовірності товарно-транспортної накладної серії ЗКА №864308 від 04.05.2020, виданої майстром заготівлі ОСОБА_8 на лісодеревину, в чому вбачаютьсяознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

Крім того, слідчий у клопотанні не вказує на те, хто є власникомвилученої деревини. Майно, на яке слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт, належить третій особі, яка не являється учасником кримінального провадження. Накладення арешту на вказане майно може призвести до негативних наслідків для власників цього майна.
З матеріалів клопотання, встановлено, щовилучена деревина належить третій особі, ТзОВ "Бокораш". При цьому до матеріалів клопотання не долучено відомостей про власника майна, його повідомлення про проведення будь-яких процесуальних дій, в тому числі, про розгляд клопотання про арешт майна в суді. Слідчим у клопотанні не зазначено жодний із засобів зв`язку (номер телефону, електронної адреси власника майна, тощо).

Таким чином, вирішення клопотання по суті без повідомлення вказаної особи призведе до порушення конституційних прав власника майна.
Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання слідчого, слідчий суддя вважає, що, в розумінні вимог ст.132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна, тому наведені обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000313 від 04.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України - вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі 43105 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та причеп із реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належать на праві власності ОСОБА_7 , а також лісопродукцію породи ялина європейська в кількості 46 штук, загальною кубомасою близько 21 м3 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 08 травня 2020 року о 13 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1