Справа № 296/9242/16-к
Вирок
Іменем України

09 липня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження № 0006091 та №0002425 за обвинуваченням :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м.Житомир, громадянина України, освіта середня, не працює, проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 07.11.2016 року Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.190, ст.69, ст.100 КК України на 100 годин громадських робіт;
перебуває на обліку Корольовського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, до відбуття покарання залишилось 32 години громадських робіт;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.09.2016 року близько 20 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_6 перебуваючи за місцем проживання своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , де в одній із кімнат квартири помітив золоту каблучку, що належить ОСОБА_5 , та вирішив її викрасти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись відсутністю уваги власниці квартири та пересвідчившись в тому що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав чуже майно, а саме: золоту каблучку 585 проби, вагою 4,08 грами, вартістю 2 978,40 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на вказану суму.
Утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_6 зник з місця події та розпорядився викраденим на власний розсуд.
07.11.2016 року ОСОБА_9 був засуджений Корольовським районним судом м.Житомира за ч.2 ст.190, ст.69, ст.100 КК України на 100 годин громадських робіт;
27.01.2017 року ОСОБА_6 був поставлений на облік в Корольовський PC Житомирського MB з питань пробації та 27.01.2017 йому роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також попереджено про необхідність дотримання правил і обмежень, передбачених ст. 37 КВК України, відповідно до яких, засуджені особи зобов`язані: з`являтися за викликом до Корольовський PC Житомирського MB з питань пробації; повідомляти Корольовський PC Житомирського MB з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись до Корольовського PC Житомирського MB з питань пробації у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу Корольовського PC Житомирського MB з питань пробації не виїжджати за межі України.
Цього ж дня попереджений про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Одночасно з цим, 27.01.2017 Корольовським PC Житомирського MB з питань пробації встановлено ОСОБА_6 дні явки на реєстрацію в інспекцію та видане направлення до ПП «ВЖРЕП №16», відповідно до якого він зобов`язаний з 30.01.2017 приступити до відбуття покарання у виді громадських робіт, призначеного йому за вироком суду.
30.01.2017 року засуджений ОСОБА_6 з`явився до ПП «ВЖРЕП №9» та приступив до відбуття покарання у виді громадських робіт, призначеного йому за вироком суду.
01.02.2017 відпрацювавши 6 годин громадських робіт засуджений ОСОБА_6 , 31.01.2017 з порушенням ст.ст. 9, 40 КВК України, без поважних причин, з метою ухилення від відбування покарання не приступив до їх виконання, жодного разу не з`явився в установлені дні на реєстрацію та за викликами до Корольовської PC Житомирського MB з питань пробації, за місцем свого проживання був відсутній, не повідомивши про зміну свого проживання Корольовський PC Житомирського MB з питань пробації.
ОСОБА_6 надалі, умисно, без поважних причин, ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, відпрацювання громадських робіт на ПП «ВЖРЕП №16» із 06.02.2017 не продовжив, на реєстрацію у встановлені йому дні не з`являється, тим самим ухиляється від відбування громадських робіт, призначених йому вироком суду.
Станом на 08.02.2017 ОСОБА_6 відпрацював 6 годин призначеного покарання. Допустив 4 години прогулів. До відбування покарання залишилось 96 годин.
В ході судового розгляду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив, що дійсно вчинив крадіжку золотої каблучки, яка належить ОСОБА_5 у час, місці та за обставин зазначених у обвинуваченні, згоден з вартістю викраденого майна. Цивільний позов потерпілої визнає частково, оскільки каблучка повернена потерпілій. Визнав, що дійсно не відпрацював громадські роботи, які були призначені вироком суду, поважних причин які б перешкоджали відпрацювати громадські роботи не було.

Потерпіла ОСОБА_5 в суді підтвердила, що 11.09.2016 року ОСОБА_6 перебував за її місцем проживання. Після того, як ОСОБА_10 пішов вона виявила відсутність золотої каблучки та зрозуміла, що каблучку викрав саме ОСОБА_6 . Цивільний позов підтримує в заявленому розмірі, а саме просить стягути з обвинуваченого вартість каблучки, яка складає 2978,40 грн. та 5000.00 грн. заподіяної моральної шкоди, а всього 7978,40 грн.

Свідок ОСОБА_11 в суді показала, що від сестри ОСОБА_12 їй стало відомо, що в квартирі перебував ОСОБА_13 та після того, як той пішов, сестра виявила відсутність золотої каблучки. Сам ОСОБА_14 особисто їй казав, що він дійсно викрав каблучку, яку здав до ломбарду.

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що він товаришує з ОСОБА_16 , який звернувся до нього з проханням здати до ломбарду золоту каблучку, оскільки у ОСОБА_17 немає паспорта. На таку пропозицію він погодився та на свій паспорт здав каблучку в ломбард, за що ОСОБА_14 дав йому 200,00 грн.

Свідок ОСОБА_18 в суді підтвердила, що будь-яких поважних причин, які б позбавляли можливості відпрацювати ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт не було встановлено.

Потерпіла ОСОБА_5 будучи повідомленою про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явилась, звернулась з заявою про проведення судового розгляду у її відсутність.

Суд не вбачає перешкод до проведення судового розгляду і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої з огляду на положення ст.325 КПК України.

В обгрунтування вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення надано письмові матеріали кримінального провадження, які було досліджено в ході судового розгляду.

Витяг з кримінального провадження від 22.09.2016 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.09.2016 року; заява про залучення до провадження як потерпілого від 22.09.2016 року; протокол огляду місця події від 22.09.2016 року з ілюстративною таблицею до нього; товарний чек ТОВ «Трейд Світ Груп»; повідомлення ломбардного відділення ПТ «Ломбард «Заставно Кредитний Дім», з приводу закладу майна; постанова про визнання предметів речовими доказами від 19.10.2016 року; копія договору з ломбарду «Скарбниця» на ім`я ОСОБА_15 від 22.09.2016 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.10.2016 року та довідка до протоколу; протокол огляду місця події від 28.09.2016 року, а саме золотої каблучки, яка була викрадена у ОСОБА_5 ; постанова про визнання предметів речовими доказами від 28.09.2016 року, а саме золотої каблучки та розписка потерпілої ОСОБА_5 про її отримання; матеріали особової справи відносно ОСОБА_6 на підставі яких орган пробації звернувся з подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає винність обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його умисні дії :

за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

за ч.2 ст.389 КК України умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Призначаючи покарання, суд відповідно ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Криміналне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України є нетяжким.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.
Обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, минуле, склад сім`ї.
ОСОБА_6 є молодого віку, за місцем проживання та навчання посередньо характеризується, є дитина-сирота, виховувався в сім`ї піклувальника (бабусі) ОСОБА_19 . Судом враховується висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_6 без обмеження або позбавлення волі на певний строк.
Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, суд призначає покарання обвинуваченому в межах санкції статей за якими він визнається винним. Оскільки ОСОБА_6 не відбув покарання за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 07.11.2016 року та невідбуте покарання складає 32 години громадських робіт, остаточне покарання суд призначає за ч.1 ст.71 КК України та за правилами ст.72 КК України (відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт, що складатиме 4 дні позбавлення волі).
Враховуючи відомості про особу обвинуваченого суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробування та встановленням іспитового строку з урахуванням вимог ст.104 КК України.
Цивільний позов потерпілої підлягає частковому задоволенню. Оскільки золота каблучка повернена потерпілій то в частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити. Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого пов`язаними з незаконним заволодінням належного майна потерпілій, останній було заподіяно моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню винною особою, а саме обвинуваченим в розмірі 1000,00 гривень.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання:
За ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
За ч.2 ст.389 КК України на 20 діб арешту.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням невідбутого покарання у виді 32 годин громадських робіт за вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 07.11.2016 року,

що за правилами ч.1 ст.72 КК України складатиме 4 дні позбавлення волі (відповідно за якою одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт), остаточно до відбуття призначити 2 (два) роки 4 (чотири) дні позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробування встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяну моральну шкоду в розмірі 1000,00 тисячі гривень. В решті частині позову відмовити.
Речові докази: золоту каблучку передану потерпілій на зберігання, залишити останній.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженому до позбавлення волі, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1