Справа № 161/2658/20 Провадження №11-сс/802/127/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

власника вилученого майна ОСОБА_8 ,

представника власника вилученого майна ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2020 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000102 від 20.11.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події на території АЗС «Журавлина» за адресою: вул. Київська, 2 с. Оконська Маневицького району, Волинської області, а саме на: журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці від 05.04.2017 року на 24 арк.; наказ № 18-к від 22.10.2019 року та заяву від 21.10.2019 року на 2 арк.; трудові договори № 3 від 22.10.2019 року на 4 арк.; видаткову накладну № 0119/0000083 від 07.02.2020 року на 1 арк.; видаткову накладну № 0119/1000003 від 31П.02.2020 року на 1 арк.; протоколи погодження вартості послуг №№ 108, 112, 111, 110, 109, 108 на 6 арк., чорновий запис на 1 арк.; протокол погодження вартості послуг від 02.01.2020 року на 3 арк.; приймально-здавальний акт за січень 2020 року №№ 06-01, 05-01, 04-01, 20-01, 19-01, 18-01, 17-01, 16-01, 15-01, 14-01, 13-01, 12-01, 11-01, 10-01, на 14 арк.; акти приймання-передачі робіт та послуг за 31.01.2020 року, №№ 2, 2, 5, 5, 1, 2, 5, 5, 5, 6, 1, 1, 4, 2, 3, 5, 4, 3, 2, 1, 6, 5, 4, 3, 2, 1 на 33 арк.; коригуючий акт № 1 від 11.02.2020 року на 2 арк; коригуючий акт № 2 від 11.02.2020 року на 2 арк.; коригуючий акт № 3 від 11.02.2020 року на 2 арк.; акти приймання-передачі лісосіки для розробки відведеної у виробку за січень 2020 року на 10 арк.; розрахунок ФОП ОСОБА_11 за січень 2020 року на 5 арк.; реєстри ФОП ОСОБА_12 за грудень 2019 року на 2 арк.; реєстри ФОП ОСОБА_11 за січень 2020 року на 2 арк.; договори цивільно-правового характеру № 10 від 09.12.2019 року на 2 арк.; цивільно-правові договори від 18.11.2019 року, №№ 6, 7, 8 на 10 арк.; цивільно-правовий договір від 01.11.2019 року, № 5 на 6 арк.; наказ № 3 ФОП ОСОБА_13 від 31.01.2020 року на 1 арк.; наказ № 1 ФОП ОСОБА_11 від 02.01.2020 року на 1 арк.; розрахунок за 2019 року на 1 арк.; розрахункову платіжну відомість ФОП ОСОБА_12 за грудень 2019 року на 1 арк.; розрахункову платіжну відомість ФОП ОСОБА_13 за січня 2020 року на 1 арк.; лісорубний квиток № 006126 від 16.12.2019 року на 2 арк.; чорновий запис з рукописним текстом на 1 акр.; протоколи засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці від 14.01.2020 року на 2 арк.; бланки протоколів засідання комісії по перевірці знань з питань охорони праці на 8 арк.; записник темно-синього кольору з рукописним текстомна 100 арк.; мокру печатку ФОП ОСОБА_14 ); мобільний телефон марки Huawei імеі1№ НОМЕР_1 , імеі2№ НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі1№ НОМЕР_3 , імеі2№ НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokia» імеі1№ НОМЕР_5 , імеі2№ НОМЕР_6 ; грошові кошти в пачці з надписом «Бахівське 118000» в кількості 36 купюр номіналом по 500 гривень, 400 купюр номіналом по 200 гривень, 200 купюр номіналом по 100 гривень всього 118000 гривень; грошові кошти в пачці з надписом «Черемашлянське 110000 заготівля ОСВ, 113000» в кількості 106 купюр номіналом по 500 гривень, 200 купюр номіналом по 200 гривень, 200 купюр номіналом по 100 гривень, всього 113000 гривень; грошові кошти в пачці з надписом «Повурськ 149000» в кількості 138 купюр номіналом по 500 гривень, 200 купюр номіналом по 200 гривень, 400 купюр номіналом по 100 гривень, всього 149 000 гривень та автомобіль марки «Кіа» державний номерний знак НОМЕР_7 .
В частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 790 гривень - відмовлено.
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що оскільки вилучені в ході огляду місця події речі визнані речовим доказом, враховуючи їх значення для встановлення об`єктивної істини у провадженні, слід накласти арешт.
Відмова у накладенні арешту на грошові кошти у сумі 790 гривень мотивовано тим, що вилучені кошти є особистою власністю підозрюваного. Окрім того, ні прокурором, ні слідчим не доведено, що вказані кошти могли бути здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на грошові кошти у сумі 790 гривень та документи в друковані формі з печатками і підписами (акти приймання передачі робіт та інші), копії документів друкованої форми, бланки документів, чорнові записи, печатки чорного кольору; мобільний телефон марки Huawei імеі1№ НОМЕР_1 , імеі2№ НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung» імеі1№ НОМЕР_3 , імеі2№ НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «Nokia» імеі1№ НОМЕР_5 , імеі2№ НОМЕР_6 ; грошові кошти в пачці з надписом «Бахівське 118000» в кількості 36 купюр номіналом по 500 гривень, 400 купюр номіналом по 200 гривень, 200 купюр номіналом по 100 гривень всього 118000 гривень; грошові кошти в пачці з надписом «Черемашлянське 110000 заготівля ОСВ, 113000» в кількості 106 купюр номіналом по 500 гривень, 200 купюр номіналом по 200 гривень, 200 купюр номіналом по 100 гривень, всього 113000 гривень; грошові кошти в пачці з надписом «Повурськ 149000» в кількості 138 купюр номіналом по 500 гривень, 200 купюр номіналом по 200 гривень, 400 купюр номіналом по 100 гривень, всього 149 000 гривень.
У поданій апеляційній скарзі підозрюваний та його захисники просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 14.02.2020 року майно та зобов`язати слідчого негайно повернути вилучене майно його володільцю - ОСОБА_8 .
Вказують про неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, що є порушенням вимог чинного КПК України. Окрім того, обшук в автомобілі марки «Кіа», державний номерний знак НОМЕР_7 проводився за відсутності його законного власника, тому, обшук є незаконним, а вилучені у ньому речі та документи не можуть визнаватись судом належним речовим доказом.
Розгляд клопотання про арешт вилученого майна проводився слідчим суддею також без повідомлення власника майна - автомобіля, у якому проводився обшук.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора, який власну апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційну скаргу підозрюваного та його захисників - заперечив; підозрюваного та його захисників, які апеляційну скаргу прокурора заперечили, власну - підтримали та просили ухвалу слідчого судді скасувати, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 790 гривень.

З матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження 20.11.2019 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000102 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3ст.28, ч.1 ст.366 КК України (а.с.6).
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України підозрюється ОСОБА_8 , якому оголошено про підозру (а.с.9-13).
Встановлено, що 14 лютого 2020 року під час проведення обшуку на АЗС «Журавлина» з локацією у с. Оконськ, Маневицького району, Волинської області, в автомобілі марки «Кіа» держаний номерний знак НОМЕР_7 , яким користувався ОСОБА_8 було виявлено та вилучено різного роду документи, печатки, мобільні телефони та грошові кошти, в тому числі і на 790 гривень.
Вилучене, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП України у Волинській області ОСОБА_7 від 15.02.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000102 (а.с.21-24).
Доводячи підставність поданого клопотання про накладення арешту на вказані грошові кошти слідчий та прокурор вказували про те, що вони є предметом злочину та відповідають критеріям, визначеним у ст.ст.98, ч.2 ст.167 КПК України у зв`язку з чим і були визнані речовими доказами. А тому, саме з метою збереження речових доказів, просили накласти арешт на ці грошові кошти.
Проте, матеріали клопотання не містять доказів, а слідчий і прокурор в ході його розгляду не навели достатніх обґрунтувань та не надали належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, окрім як визнання їх речовими доказами постановою слідчого.
Крім того, як пояснив ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 790 гривень є його особистими коштами.
А тому, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що грошові кошти в сумі 790 гривень, які були тимчасово вилучені під час обшуку та 15.02.2020 року визнані речовими доказами, не можуть бути предметом злочину, або ж такими, що одержані внаслідок вчинення злочину, чи призначалися (використовувалися) для фінансування та матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення у кримінальному провадженні під №0000102, як про це вказує сторона обвинувачення у поданих клопотанні та апеляційній скарзі, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а відтак згідно із ч.1 ст.173 КПК України на них не може бути накладено арешт.
При цьому, усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення та наведені в ході апеляційного розгляду не заслуговують на увагу суду, оскільки на колегії суддів фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Твердження прокурора у апеляційній скарзі щодо накладення арешту на документи в друкованій формі з печатками та підписами, печатку, мобільні телефони та грошові кошти із підписами назв лісогосподарств не знайшло свого підтвердження під час перегляду матеріалів кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.02.2020 року постановлено накласти арешт на вищевказані речі.
Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисників та підозрюваного.
Таким чином, апеляційні скарги прокурора, підозрюваного та його захисників слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2020 року - без змін.
Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/
Судді /підписи/