Справа № 308/4203/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його
захисниці адвокатки ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/292/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатка ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2020 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 (далі прокурор) клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) й застосовано щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.06.2020 включно.
Встановлено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, - 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 315300 (триста п`ятнадцять тисяч триста) гривень.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладено наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 01 травня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, а саме у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб. Відповідно до клопотання, 29.04.2020 за добровільною згодою власниці квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_10 проведено огляд місця події за вказаною адресою, де виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При проведенні огляду виявлено та вилучено наступні речі: банку полімерного матеріалу, чорного кольору, всередині якої наявні 54 згортки фольги із речовиною рослинного походження, зеленого кольору, зовні схожою на марихуану; 2 запаяні відрізки медичного шприцу із світлою порошкоподібною речовиною; 5 поліетиленових пакетів з написами: пакет № 1 «100», пакет № 2 «Т 200», пакет № 3 «К 200», пакет № 4 «Т 0,5», пакет № 5 «К 0,5», всередині яких наявні 25 пакетів із світлою порошкоподібною речовиною, зовні схожою на метамфетамін, які ОСОБА_5 незаконно зберігав за вказаною адресою з метою збуту. Досудовим розслідуванням також встановлено, що у квітні 2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою збуту придбали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений канабіс, загальною вагою 7,8054 грам, та психотропну речовину метамфетамін, які умисно, незаконно, з метою збуту перемістили в орендовану ними квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , де розфасували в окремі згортки фольги та у подальшому, умисно, незаконно, з метою збуту, зберігали особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та психотропну речовину до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 30.04.2020 року в приміщенні вищевказаної квартири. Згідно з висновком експерта № 6/282 від 30.04.2020 року виявлена та вилучена під час огляду місця події суха подрібнена речовина зеленого кольору відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений канабісу. Разом із тим, слідчий посилається на те, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років зі спеціальною кваліфікуючою ознакою конфіскація майна, не працює, є молодим за віком і щодо нього в судових інстанціях перебуває кримінальне провадження за фактом незаконного зберігання наркотичних речовин, тому існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які невстановлені органом досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив, з метою примусити їх змінити або відмовитися від даних ними показань, або схиляти свідків до надання неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідків до органу досудового розслідування та до суду для проведення слідчих дій та надання показань; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вважає, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезгаданим ризикам та не буде ефективним, оскільки не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При прийнятті судового рішення, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік підозрюваного, який є молодим за віком, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, є неодруженим, наявність у нього постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи й джерел доходу, майновий стан, а також відсутність судимостей. Також слідчий суддя визнав доведеними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, які оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, виходячи з того, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, усіх свідків не встановлено, докази у повному обсязі не зібрано, які під тиском підозрюваного можуть змінити показання; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, і на даному етапі досудового розслідування не встановлено від кого саме він придбав наркотичні засоби, у зв`язку з чим існує можливість попередження інших осіб, причетних до збуту цих засобів, та впливу на них з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому, недоведеними й не підтвердженими слідчий суддя визнав доводи органу досудового розслідування про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, а саме, можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинення інших кримінальних правопорушень. Також слідчим суддею враховано те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпеку, що предметом злочину виступають особливо небезпечні наркотичні засоби і йому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками, які можуть настати не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому. У зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також даних про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що застава у визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та визначив заставу в розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме сто п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315300 грн., вважаючи, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, а також не буде завідомо непомірною для підозрюваного. Тому, клопотання слідчого задоволено.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що слідчим у клопотанні та прокурором у суді першої інстанції не зазначено жодних наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий та прокурор не мали права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього передбачених КПК України підстав. Посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки визнає вину в скоєнні інкримінованого йому злочину, в зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність. Разом із тим, вказує на те, що, визначаючи ОСОБА_5 розмір застави, який майже вдвічі перевищує найвищу межу, визначену законом, слідчий суддя не врахував, що ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не наведеної жодної підстави для віднесення цього випадку до числа виключних, і при цьому, стороною обвинувачення навіть не доводилося, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Стверджує, що слідчий суддя не з`ясував майновий стан підозрюваного, не встановив обставин, які б давали підстави вважати даний випадок виключним, а менший розмір застави нездатним забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, і на власний розсуд, безпідставно визначив ОСОБА_5 занадто високий і непомірний для нього розмір застави. При цьому, зазначає, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де проживає разом із матір`ю, пенсія якої складає 2000 грн. щомісячно, і про яку він піклується, є розлученим, вперше притягується до кримінальної відповідальності та співпрацює зі слідством, майнова шкода відсутня, доказів наявності в нього значних статків та твердих намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити новий злочин прокурором не надано. Вважає, що достатнім запобіжним заходом щодо ОСОБА_5 може бути домашній арешт або визначення застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його захисниці адвокатки ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого із урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що: прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки прокурора та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не надходило; сторона захисту не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України, у тому числі й дотримання права особи на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом огляду місця події від 29.04.2020, протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.04.2020, висновком експерта № 6 / 282 від 30.04.2020 та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 30.04.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Також колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стороною захисту не оспорюється. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років зі спеціальною кваліфікуючою ознакою конфіскація майна), та даними про особу підозрюваного (неодружений, не має постійного офіційного місця роботи), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому колегія суддів вважає, що слідчим суддею вірно враховано й дано належну оцінку тому, що: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тяжкістю злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 та суворістю покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, які оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; про можливість незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що досудове розслідування знаходиться на початковій стадії, усіх свідків не встановлено, докази у повному обсязі не зібрано, що свідки під тиском підозрюваного можуть змінити показання; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, і на даному етапі досудового розслідування не встановлено від кого саме він придбав наркотичні засоби, у зв`язку з чим існує можливість попередження інших осіб, причетних до збуту цих засобів, та впливу на них з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя обґрунтовано визнав недоведеними й не підтвердженими доводи органу досудового розслідування про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, а саме, можливість підозрюваного знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд враховує те, що такі дійсно не підтверджені будь-якими наявними в матеріалах судового провадження доказами й слідчим та прокурором не доведені, і будь-яких інших доказів, які б спростовували вказаний висновок органом досудового розслідування не надано.
Разом із тим, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належним чином враховано те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, що становить підвищену суспільну небезпеку, предметом цього злочину виступають особливо небезпечні наркотичні засоби і йому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік підозрюваного, який є молодою особою, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця проживання та відсутність постійного місця роботи й джерел доходу, його майновий стан, є неодруженим, відсутність судимостей, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою можуть бути недостатніми для запобігання встановленим ризикам, із чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим у клопотанні та прокурором у суді першої інстанції не зазначено жодних наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому, слідчий та прокурор не мали права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього передбачених КПК України підстав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Як такі, що будь-яким чином не впливають на висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд із урахуванням наведених вище обставин відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_5 не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки визнає вину в скоєнні інкримінованого йому злочину, в зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що він продовжуватиме злочинну діяльність.
Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, окрім наведеного вище, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, негативні наслідки для суспільства від провадження діяльності зі збуту наркотичних та психотропних речовин, масштаби злочинної діяльності, значні прибутки, які приносить така діяльність, і прийшов до належного висновку про те, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , і обґрунтовано визначив розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних особі, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 , - апеляційний суд також враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, яке зумовлено тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому.
При цьому, апеляційним судом не встановлено підстав вважати, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 ..
Також апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального покарання за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є необхідним і достатнім у разі його внесення для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні та співмірним з діяннями, в учиненні яких він підозрюється.
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що, визначаючи ОСОБА_5 розмір застави, який майже вдвічі перевищує найвищу межу, визначену законом, слідчий суддя не врахував те, що ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не наведеної жодної підстави для віднесення цього випадку до числа виключних, і при цьому, стороною обвинувачення навіть не доводилося, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і будь-яким чином не спростовують висновку слідчого судді й у частині визначення розміру застави.
Із цих підстав, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не з`ясував майновий стан підозрюваного, не встановлював обставин, які б давали підстави вважати даний випадок виключним, а менший розмір застави нездатним забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, і на власний розсуд, безпідставно визначив ОСОБА_5 занадто високий і непомірний для нього розмір застави.
Як такі, що будь-яким чином не спростовують висновків слідчого судді й не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу чи зменшення розміру застави, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де проживає разом із матір`ю, пенсія якої складає 2000 грн. щомісячно, і про яку ОСОБА_5 піклується, вперше притягується до кримінальної відповідальності та співпрацює зі слідством, майнова шкода відсутня, доказів наявності в нього значних статків та твердих намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити новий злочин прокурором не надано.
Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що достатнім запобіжним заходом щодо ОСОБА_5 може бути домашній арешт або визначення застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки апеляційним судом не встановлено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застава в сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб будуть достатніми для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею враховано, що останній був затриманий 29.04.2020 і 30.04.2020 йому повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 28.06.2020 включно) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатка ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 315300 гривень, на строк до 28 червня 2020 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: