Справа № 521/788/20
Пр. № 1-кп/521/787/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

перекладача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003926 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Толз, Республіки Азербайджан; з вищою освітою; не працюючого; не одруженого; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 15.12.2019 року, приблизно о 15 годин, знаходячись у супермаркеті «Сільпо», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут, 17/1, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав пляшку коньяку «Hennesy V.S.» 0,7 л., яка належить ТОВ «Сільпо-Фуд», вартістю 1083 гривень 25 копійок набувши можливість розпорядитися нею на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю та пояснив, що напередодні Нового Року він йшов в гості та перед цим зайшов до супермаркету «Сільпо» де викрав коньяк, пройшовши повз касу. У скоєному кається.

Під час виконання вимог ст. 349 КПК України сторона обвинувачення запропонувала, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), а дослідити обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім цього, суд з`ясував, що сторони розуміють зміст цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд керується вимогами, передбаченими ст. 92 КПК України, про те, що в даному випадку доведення обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора та суд позбавлений можливості примушувати сторону обвинувачення виконувати вказаний обов`язок, з іншого боку у суду не виникло сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого.

З урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено судовий розгляд, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням документів, які необхідні для вирішення питань, передбачених ст. 374 КПК України.

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом оголошення документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- представник потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» отримав від слідчого пляшку коньяку «Hennesy V.S.» 0,7 л., вартість якого складає 1083 гривні 25 копійок, в картонній коробці, який був долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу (заява від 10.01.2020 року; довідка про вартість товару; постанова про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 08.01.2020 року);

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий (вимога від 10.01.2020 року); на обліку в КУ ООМЦПЗ не перебуває (довідка від 09.02.2019 року); є громадянином Азербайджану (копія першої сторінки паспорту з перекладом).

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК, суд встановлює обставини, які пом`якшують покарання щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Сторони під час судових дебатів висловили єдину думку щодо призначення покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, потерпіла сторона самоусунулася від розгляду справи.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. (Постанова Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі N 207/5011/14-к (провадження N 51-1985км18).

Таким чином, з урахуванням позиції сторін які збігалися, у суду не було підстав для обирання між альтернативами вирішення питання призначення покарання. При цьому суд приймає до уваги, що покарання, на призначені якого наполягали сторони є законними, тобто передбаченим санкцією ч.1 ст. 185 КК.

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення. (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п. 15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України), диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України) та на сам перед верховенством права (п.1 ч.1 ст. 7 та ст. 8 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд окрім викладеного враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий; його вік 30 років та соціальне положення не одружений, має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ); характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК у вигляді штрафу.

З урахуванням поведінки обвинуваченого, а саме явка в судові засідання, призначеного покарання, та того, що прокурор під час судових дебатів не заявляв клопотання щодо обрання запобіжного заходу, суд вважає, що в даному випадку немає необхідності встановлювати контроль за поведінкою та особистістю обвинуваченого.
Суд вважає, відповідно до ст. 100 КПК України речові докази вважати повернутими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази вважати повернутими.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1