Справа № 509/6013/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0001748 від 29.10.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдови, громадянина України, молдованина, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не має реєстрації на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 році між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було укладено усний договір про оренду житла (будинку) за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі даної домовленості ОСОБА_4 було передано ключі від вказаного будинку, в якому знаходилось майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.10.2019 року ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання у орендованому будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно, викрав пральну машину білого кольору «СПМ-2 Сибір 5м 117758» вартістю 200 гривень, телевізор «LG» вартістю 700 гривень, холодильник білого кольору «Днестр» вартістю 1000 гривень, диван дерев`яний червоного кольору вартістю 500 гривень, дерев`яні стільці у кількості чотирьох одиниць, зеленого кольору, вартість 1 одиниці 50 гривень, загальна вартість 200 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2600 гривень.

Викрадене майно у цей же день ОСОБА_4 відвіз до будинку яке знімав за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
08.11.2019 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 грн., отримана згода обвинуваченого на призначення такого узгодженого покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження, невиконання, які роз`яснені потерпілій та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутність та затвердити угоду.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п.1 ч.4 та п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні ту обставину, що ОСОБА_4 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому такі його дії кваліфікує за ст.185 ч.1 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази:

- викрадене майно слід вважати повернутими потерпілій, скасувавши з нього арешт;

- DVD-R диск слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 373-374, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 листопада 2019 року про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, за який призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 08 листопада 2019 року покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази:

- викрадене майно вважати повернутими потерпілій, скасувавши з нього арешт;

- DVD-R диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1