Провадження № 1-кс/461/3/20
УХВАЛА

Іменем України

12.03.2020 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 20.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 305 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та документи, а саме: Накладні-декларації кур`єрської служби доставки «Нова Пошта», а саме №8149, № 1073, 7843, № 5337, № 5971, 6392; Накладна-декларація кур`єрської служби доставки «ІнТайм» № ; Шість клаптиків паперу з рукописними написами; Чек ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.08.2019 про поповнення рахунку громадянина ОСОБА_6 . Один блістер з таблетками в кількості 12 (дванадцять) штук з маркуванням «Acatar zatoki»; Ноутбук марки «НР» модель «Probook 6555b» серійний номер № НОМЕР_1 .

Клопотання мотивує тим, що 22.12.2019, вказані вище, вилучені в ході проведення обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000085. Вони є предметами вчинення кримінального правопорушення, існують достатні підстави вважати, що вони є засобами і знаряддями вчинення злочину, де зафіксовані відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані в якості доказів у даному кримінальному провадженні і є необхідні для розкриття кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи поштовим зв`язком, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає за можливе розглянути клопотання без його участі.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

20.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 внесено відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 305 КК України.

Відповідно до ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Ч. 7 ст. 236 КПК України передбачено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Ухвалою від 21.12.2019 р. слідчому надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини підготовки та вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , відшукання та вилучення предметів, речей та документів, що мають доказове значення, а саме: комп`ютери, ноутбуки, планшети, мобільні пристрої, карти пам`яті, флеш носії та інші носії інформації, документи, зокрема із записами ОСОБА_5 щодо замовлення та перевезення із Республіки Польщі препаратів із вмістом псевдоефідрину, що мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні № 0000085.

Ноутбук, на який слідчий просить накласти арешт, в силу ч. 7 ст. 236 КПК України не є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення і вилучення, зокрема комп`ютерів, ноутбуків, планшети, мобільних пристроїв.

Отже, виявлений та вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ноутбук марки «НР» модель «Probook 6555b» серійний номер № НОМЕР_1 не відносяться до тимчасово вилученого майна, прямо передбачений ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку. Відтак, такий не потребує накладення арешту. Тому в задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Слідчий не довів, що накладні-декларації кур`єрської служби доставки «Нова Пошта», а саме №8149, № 1073, 7843, № 5337, № 5971, 6392; накладна-декларація кур`єрської служби доставки «ІнТайм» № ; шість клаптиків паперу з рукописними написами; чек ПАТ КБ «ПриватБанк» від 01.08.2019 про поповнення рахунку громадянина ОСОБА_6 мають доказове значення у кримінальному провадженні. Також слідчим не доведено, що таблетки в кількості 12 штук з маркуванням «Acatar zatoki» містять псевдоефідрин, який у відповідності до Постанови КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено. Слідчий лише констатує, що вилучені речі є предметами вчинення кримінального правопорушення, засобами та знаряддями. Але не мотивує яке доказове значення вони мають.

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та документи.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 131, 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 20.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 305 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1