Справа № 496/1646/19
Провадження № 1-кп/496/22/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо: ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт -

ВСТАНОВИВ:

В Біляївському районному суді Одеської області розглядається зазначене кримінальне провадження.
30 березня 2020 року спливає двомісячний термін тримання ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у зв`язку з тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та надала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу в якому просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків, а саме: не відлучатись із міста без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання. свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. З травня 2019 року розглядається матеріал кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в суді. За цей час у справі не вивчено жодного доказу, не допитано жодного свідка, потерпілого. Внаслідок неодноразових зривів судового засідання через неявку потерпілого у справі, обвинувачений безпідставно перебуває за гратами, внаслідок чого нівелюються його права. Також захисник обвинуваченого зазначила, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочин останній не збирається. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразова вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, також обвинувачений має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тому захисник обвинуваченого вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.
Потерпілий в судовому засіданні не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.
При продовженні тримання особи під вартою, як і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості». Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, об`єктом якого є право власності на майно та посягання на здоров`я громадянина, що є непорушним принципом національного та міжнародного права. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме непорушності права власності, що також закріплено в ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України. Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.03.2018 р. за ч. 2 ст. 186, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, тобто скоїв новий злочин в період іспитового строку.
Отже тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод. Зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».
Суд звертає увагу, що обставини які можуть вважатись судом як істотні для зміни запобіжного заходу на більш м`який на час прийняття рішення суду не надані, і судовим розглядом не встановлені, тому суд приходить до висновку залишити без задоволення клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Наявність у обвинуваченого місця постійного проживання жодним чином не свідчить про можливість запобігти заявленим ризикам так як це не є гарантом того, що обвинувачений буде не в змозі переховуватись від суду або порушувати процесуальний порядок та впливати на свідків.
Суд вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора, про існування ризиків того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду.
Інших доводів, які мають бути враховані судом, і які об`єктивно вказують на зміну тих обставин, що були підставою для обрання та подальшого продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту чи обвинуваченим не надано.
Особисто ОСОБА_4 не з`явився із зізнанням до правоохоронних органів, а був затриманий в наслідок розшукових дій.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу та приймаючи до уваги, особу обвинуваченого, який під час його затримання називався іншим прізвищем та ім`ям, про що підтвердила захисник в попередньому судовому засіданні, що свідчить про намагання обвинуваченого уникнути покарання за вчинений злочин, також враховуючи те, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість на даний час запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою за відсутності обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З огляду на вищезазначене керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314 315, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме з 24 березня 2020 року по 22 травня 2020 року, включно.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 27 березня 2020 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1