Справа № 159/1629/20
Провадження № 1-кп/159/234/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неодруженого, не працевлаштованого, з середньою освітою, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 17 лютого 2020 року приблизно об 11 год 35 хв, перебуваючи в приміщенні офісу туристичної агенції «Санрайз Тур» в м.Ковелі по вул.О.Пчілки, 5, в ході конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно завдав одного удару долонею правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_4 , в результаті чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя синця лівої щоки, які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні суду надано угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

За умовами вказаної угоди обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення. Потерпіла констатувала відсутність претензій майнового характеру до обвинуваченого.

Сторонами узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити надану суду угоду про примирення з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду добровільність досягнутого з обвинуваченим примирення та відсутність щодо останнього претензій майнового характеру.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди ( ч.3 ст.474 КПК).

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Вид та розмір покарання, погодженого сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.50,65 КК України.

Так, покарання визначене з урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є молодою особою, тривалий час перебував з потерпілою у близьких стосунках, прийняті до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, врахована відсутність обтяжуючих покарання обставин та обґрунтовано прийнято рішення про покарання у виді штрафу.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 314, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 05 травня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 18.02.2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1