ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи : 648/579/20
Номер провадження : 11-кп/819/675/20 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0001091 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2020 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку тримання під вартою-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2020 року продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів, до 23 червня 2020 року включно.

Суд в ухвалі послався на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, порушив обраний раніше запобіжний захід у виді домашнього арешту, через що такий захід був змінений на тримання під вартою, підстав для скасування або зміни якого не вбачається, оскільки ОСОБА_8 веде антигромадський спосіб життя, негативно характеризується, звинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати доведеним ризик ухилення ОСОБА_8 від суду.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить вказану ухвалу суду скасувати, обравши ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що порушено загальні стандарти щодо тримання особи під вартою, такі як пропорційність, обґрунтованість підозри, презумпція свободи, законність та обґрунтованість судового рішення. Вказує, що прокурором не надано переконливих та належних доказів, щодо існування та наявності ризиків, встановлених ст.177 КПК України, що суперечить вимогам ч.2 ст.331 КПК України. Вказує, шо ухвала суду не обґрунтована, де суд не надав правової оцінки наявності у ОСОБА_8 дітей, хворої матері пенсійного віку, постійного місця проживання, що перешкодило суду прийняти законне, обґрунтоване та мотивоване судове рішення та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , з покладенням на нього обов`язків відповідно до КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, про підтримку апеляційних вимог, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 04.12.2019 року відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 січня 2020 року, включно, де замінено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В провадженні Білозерського районного суду Херсонської області з 25.02.2020 року перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України

26.02.2020 року проведено підготовче судове засідання, кримінальне провадження призначене до судового розгляду та 26.02.2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, що йому інкримінується на цій стадії провадження судом першої інстанції не перевіряється, оскільки в підготовчому судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 314, 315 КПК проводяться підготовчі дії, спрямовані на підготовку кримінального провадження до судового розгляду. Докази в силу ст. 349 КПК подаються сторонами на початку судового розгляду. Отже доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд, всупереч вимогам закону у підготовчому судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора не допитував потерпілого та свідків та не досліджував протоколи їх допиту на стадії досудового розслідування, суперечать вищенаведеним положенням КПК.

Також, на цій стадії провадження, апеляційним судом не перевіряється доведеність або недоведеність обвинувачення, належність та допустимість зібраних у справі доказів, тому посилання захисника на недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину під час апеляційного розгляду, колегія суддів до уваги також не приймає.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції від 24.04.2020 року, якою продовжено строк тримання ОСОБА_8 під вартою, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.

ОСОБА_8 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Такий злочин носить підвищену суспільну небезпеку, оскільки життя та здоров`я людини є найвищою цінністю і це право є невід`ємним, невідчужуваним, непорушним і захищається державою.

Суд першої інстанції вірно врахував дані про особу ОСОБА_8 , який веде антигромадський спосіб життя, негативно характеризується, зловживає спиртними напоями, порушував громадський порядок, агресивний, погрожує людям фізичною розправою, а також порушення ним умов первісно обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту ухилення від слідства, продовження антигромадського способу життя, та дійшов обґрунтованого висновку, що обрання йому менш суворого виду запобіжного заходу, який раніше вже обирався та не забезпечив належної поведінки обвинуваченого, є на даній стадії провадження, недоцільним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються матеріалами провадження.

Колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги про відмову в продовженні строку вказаного запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 404, 405, 419 КПК України,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 24 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України до 23.06.2020 року включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддів: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/