ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000281 від 12.09.2019 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2019 року відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає по АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, приватного підприємця;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :
Вироком Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року та 6 (шести) місяців обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ЄУНСС: 717/539/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10
Номер провадження: 11-кп/822/7/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.296 КК України
Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком районного суду, ОСОБА_7 11 вересня 2018 року приблизно о 19 годині 20 хвилин разом із з особою, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, перебуваючи в с. Іванівці Кельменецького району Чернівецької області, поблизу кафе-бару «Соляріс», з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні обвинуваченого до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалося особливою зухвалістю, наніс два удари рукою в область обличчя та удар ногою в грудну клітину ОСОБА_11 .

Своїми умисними та незаконними діями обвинувачений ОСОБА_7 та особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження, спричинили потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді рани нижньої губи зліва починаючи від кайми слизової та йде по слизовій до низу, синці нижньої губи зліва, волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва, по передньо - боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 5-7 ребер, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ст.284 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що районний суд в підтвердження його вини перелічив докази, однак не дав їм належної оцінки, як того вимагає ст.94 КПК України. Орган слідства не вилучив повністю відео з камер відеоспостереження кафе-бару «Соляріс», а тільки окремі фрагменти. На думку апелянта, суд мав критично віднестись до показань свідків обвинувачення, оскільки всі вони являються знайомими потерпілого, перебувають між собою у дружніх стосунках. Вказує, що слідчий експеримент із потерпілим не є беззаперечним доказом його вини, а висновок експерта без наявності інших доказів заподіяння саме ним потерпілому ушкоджень, не може бути доказом його винуватості.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини зазначені в ній та просили вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ст.284 КПК України, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_9 , які просили апеляційну скаргу обвинуваченого як необґрунтовану залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2019 року відповідає вказаним вимогам.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, при зазначених у вироку обставинах, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені і правильно оцінені та, на думку колегії суддів, стороною захисту не спростовані.

Зокрема, із показань потерпілого ОСОБА_11 , який був допитаний судом 1 інстанції вбачається, що 11.09.2018 року приблизно о 19-20 годині він знаходився в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області біля бару, куди він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зайшли випити каву. Він і ОСОБА_12 стояли на вулиці і розмовляли по телефону, коли повз ОСОБА_12 проїхав автомобіль БМВ, з вікна якого до останнього хтось емоційно сварився. Після цього, автомобіль проїхав приблизно 70-100 метрів, а потім розвернувся та під`їхав до ОСОБА_12 . Водій даного автомобіля вийшов з нього, та підійшовши до ОСОБА_12 , наніс йому удар в обличчя і останній впав. Коли він підійшов, щоб з`ясувати що сталося, та робив зауваження особі, яка била ОСОБА_12 , до нього підійшов ОСОБА_7 , який також вибіг із даного автомобіля та наніс йому удар рукою в обличчя, від якого він присів. Після цього, ОСОБА_7 завдав йому удар правою рукою в ліву сторону голови. Він почав бігти до бару, щоб повідомити поліцію і покликати на допомогу. Однак, в цей час його хтось сильно потяг за сорочку, від чого він впав і розбив лікоть. Коли він був на землі чоловік в чорній куртці вдарив його. Потім ОСОБА_7 вдарив його в грудну клітину. Він намагався сфотографувати їх машину на камеру телефону, а ОСОБА_7 та інша особа наздоганяли його та завдавали йому ударів. Потім вони сіли в автомобіль і поїхали.

Дані показання потерпілий ОСОБА_9 підтвердив під час допиту в суді апеляційної інстанції.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_12 показав, що приблизно 12-13 вересня 2018 року, точно він не пам`ятає приблизно о 19-20 годині він, потерпілий ОСОБА_11 та ОСОБА_13 зупинилися в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області в кафе, щоб випити кави. Там вони зустрілися також із своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Він вийшов з кафе і розмовляв по телефону на відстані1,5-2 метри від проїзної частини. По дорозі їхав автомобіль БМВ темного кольору. Потім машина розвернулася, під`їхала до нього, з автомобіля вийшов водій, підійшов до нього і вдарив його рукою в праву щоку, від чого він відчув фізичний біль. Коли він отямився, то бачив, що потерпілого ОСОБА_9 били двоє чоловіків, хто то був він точно не може сказати, так як перебував в шоковому стані.

Вказані показання потерпілий ОСОБА_12 також підтвердив під час допиту в суді апеляційної інстанції.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_13 дав показання аналогічні тим, що зазначав свідок ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 додавши, що водій автомобіля разом із ОСОБА_7 завдавали ударів ОСОБА_11 та розірвали йому сорочку, на що останній підняв камінь з землі та погрожував їм, щоб вони до нього не підходили. Також ОСОБА_11 намагався сфотографувати автомобіль. ОСОБА_7 завдав ОСОБА_11 не менше двох ударів руками.

Із показань свідка ОСОБА_14 в районному суді вбачається, що минулого року він зустрівся з потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в селі Іванівці Кельменецького району Чернівецької області в кафе біля автовокзалу. Коли він вийшов з кафе, то побачив, що в потерпілого ОСОБА_11 розірвана куртка. Тут він також побачив обвинуваченого ОСОБА_7 , якого він знав раніше, та зупиняв його, щоб той не йшов за ОСОБА_11 , у якого на обличчі була кров. Потерпілий ОСОБА_11 хотів сфотографувати автомобіль, а також взяв з землі камінь, та обороняючись, говорив, щоб вони не підходили.

Крім того, доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 є письмові докази по справі, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, зокрема: висновок експерта №153 від 21.09.2018 року із якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у виді рани нижньої губи зліва починаючи від кайми слизової та йде по слизовій до низу, синці нижньої губи зліва, волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці зліва, по передньо - боковій поверхні грудної клітини справа в проекції 5-7 ребер. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, або ударів об такі. По часу свого виникнення відповідають на 11.09.2018 року, тобто їх виникнення можливе при обставинах та час вказаних потерпілим та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; протокол проведення слідчого експерименту від 19.09.2018 року із якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 з участю понятих та статиста показав та вказав яким чином і куди 11.09.2018 року завдавали йому ударів обвинувачений ОСОБА_7 та особа, стосовно якої матеріали досудового розслідування виділені в окреме провадження; відеозапис з камер відеоспостереження кафе бару «Соляріс» від 11.09.2018 року із якого вбачається, що в період з 19 години 18 хвилин по 19 годину 21 хвилину потерпілий ОСОБА_11 знаходився біля кафе бару «Соляріс» і на ньому пошкоджений одяг. При цьому він оборонявся від ударів особи в чорній куртці. Також в напрямку ОСОБА_11 наближався обвинувачений ОСОБА_7 , який був одягнений в сірий спортивний костюм. Потерпілий ОСОБА_11 тримав в руках увімкнений телефон та до нього наближався чоловік в чорній куртці. Після чого ОСОБА_11 схопив на землі камінь та пішов за даним чоловіком. Слідом за ОСОБА_11 пішли двоє осіб, а обвинувачений ОСОБА_7 жестикулював до потерпілого рукою.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи обвинуваченого про те, що районний суд в підтвердження його вини перелічив докази, однак не дав їм належної оцінки, як того вимагає ст.94 КПК України.

Відтак, районний суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, а саме, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, з чим погоджується і колегія суддів.

Апеляційні доводи обвинуваченого про те, що органом слідства не було встановлено очевидців даної події, на думку колегії суддів є надуманими, оскільки із показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вбачається, що вони були присутніми під час вчинення ОСОБА_7 неправомірних дій та були безпосередніми спостерігачами даних подій. Їх показання є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та іншими доказами по справі, не викликають сумніви у їх достовірності, а тому на думку колегії суддів, вірно покладенні районним судом в основу обвинувального вироку.

Що стосується доводів обвинуваченого з приводу упередженості та необ`єктивності досудового розслідування через те, що потерпілий та свідки перебувають в дружніх стосунках, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки жодними доказами по справі не встановлено, що показання свідків чи потерпілого є недостовірними, а сторона захисту такі докази не надала.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, також не дають підстав для зміни чи скасування вироку районного суду.
Вид та міра покарання ОСОБА_7 районним судом обрана згідно загальних принципів призначення покарання, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Порушень районним судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кельменецького районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою,- в той самий порядок і строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий: Судді:
[підпис] [підпис] [підпис]
________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького
апеляційного суду ______________________ ОСОБА_1
(підпис)

ОСОБА_16