Провадження № 1-кп/727/22/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці кримінальне провадження №0000015 від 28 жовтня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Киселів, Кіцманського району, Чернівецької області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, пенсіонерки, інваліда II групи, раніше не судимої

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження :

прокурор ОСОБА_5

обвинувачена ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2014 року обвинувачена ОСОБА_4 звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу із ОСОБА_7 . 17.06.2014 року ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області було відкрито провадження у справі за № 718/1362/14-ц, а 03.07.2014 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено повністю та розірвано шлюб між нею та ОСОБА_7 . У зв`язку із неявкою сторін у судове засідання 04.07.2014 року суддею Кіцманського районного суду ОСОБА_8 направлено позивачу ОСОБА_4 та її тодішньому чоловікові відповідачу по справі ОСОБА_7 рішення у справі про розірвання шлюбу із супровідним за № 3166/14-вих. поштовим зв`язком рекомендованою кореспонденцією. Копії рішення Кіцманського районного суду від 03.07.2014 року за себе та за свого чоловіка ОСОБА_7 , отримала особисто ОСОБА_4 11.07.2014 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . 21.07.2014 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області відповідно до вимог ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції на липень 2014 року) вступило у законну силу, позивачкою ОСОБА_4 не оскаржувалось.

24.07.2014 року, коли рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили, ОСОБА_7 помер, про що 25.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції складено актовий запис № 1533, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина та за відсутності спадкоємців першої черги, ОСОБА_9 , будучи сестрою померлого та спадкоємцем за законом другої черги, разом із сестрою та братом, 30.09.2014 року звернулись до Кіцманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата.

Обвинувачена ОСОБА_4 , зрозумівши, що розірванням шлюбу із ОСОБА_7 позбавила себе права на спадкування, 10.09.2014 року подала до апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.07.2014 року із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказала завідомо для себе недостовірні відомості про те, що судове рішення нею було отримано лише 01.09.2014 року, приховавши від апеляційного суду факт одержання нею особисто рішення суду 11.07.2014 року та не оскарження даного рішення у передбачений законом строк.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 25.09.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та визнано неповажними причини пропуску нею строку на апеляційне оскарження рішення Кіцманського районного суду від 03.07.2014 року, у зв`язку з особистим отриманням даного рішення 11.07.2014 року відповідно до відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Усвідомлюючи, що законні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Кіцманського районного суду від 03.07.2014 року відсутні, обвинувачена ОСОБА_4 вирішила здобути фіктивні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження шляхом одержання та подання до суду підробленої довідки з Чернівецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» про одержання 11.07.2014 року рішення суду її покійним чоловіком ОСОБА_7 та нібито необізнаності про існування рішення про розірвання шлюбу.

Реалізовуючи умисел на використання завідомо підробленого документу, 21.10.2014 року обвинувачена звернулась до начальника поштамту Чернівецької дирекції УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_10 із заявою про надання підтверджуючої інформації щодо особи, яка фактично отримала рекомендовані листи із рішеннями суду за № 126 та № 142.

ОСОБА_4 , ввівши в оману працівників вказаної державної установи, шляхом приховування обставин отримання нею особисто рекомендованої кореспонденції, в ході спілкування із виконавцем відповіді на вказане звернення, оператором контрольної групи первинної документації поштамту ОСОБА_11 , повідомила останній, що листи за відповідними номерами отримав її чоловік ОСОБА_7 , що вони не мають жодних претензій до отриманої кореспонденції чи наданих послуг працівниками поштового зв`язку, їй потрібно виключно підтвердження, що зазначені листи отримані її чоловіком. Повіривши обвинуваченій на слово, зрозумівши, що ОСОБА_4 потрібно підтвердити сам факт отримання кореспонденції, ОСОБА_11 не перевіряючи книгу форми 8, в якій зазначаються відомості про отримувачів кореспонденції, надала відповідь-лист від 22.10.2014 року № 2.3-10-40 про те, що рекомендовані листи № 126 та № 142 отримані ОСОБА_7 .

Вказану відповідь, яка містила недостовірну інформацію про неотримання обвинуваченою 11.07.2014 року копії рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи що документ є підробленим, 27.10.2014 року, з метою поновлення процесуального строку апеляційного оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.07.2014 року використала шляхом подання додатком до заяви в апеляційний суд Чернівецької області.

На підставі підробленої відповіді-листа, суддею судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області ухвалою від 28.10.2014 року поновлено строк апеляційного оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.07.2014 року, а 12.11.2014 року колегію суддів апеляційного суду Чернівецької області постановлено ухвалу якою скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 3 липня 2014 року скасовано, провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу закрито.

Обвинувачена ОСОБА_4 використала завідомо підроблений документ на підставі якого було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду про розірвання шлюбу, а в подальшому і його скасування та закриття провадження в справі, що дало можливість ОСОБА_4 відновити свій статус спадкоємця за законом першої черги і звернутись до Кіцманської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та в подальшому до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 12.12.2005 року.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину не визнала, показала що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 близько 25 років. Останнім часом, маючи діагноз цироз печінки, зловживав алкогольними напоями що і спонукало її звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Про свої наміри повідомляла брата покійного. Судове засідання було призначено на кінець червня 2014р., однак не відбулось у зв`язку з неявкою відповідача, який просив її відкликати позов. На початку липня 2014р. вона подавала заяву про відкладення розгляду справи. Про інші дати судових засідань їй нічого не відомо, рішення суду про розірвання шлюбу вона отримала на початку вересня 2014р. в канцелярії Кіцманського суду, можливо копії рішення направлені поштою, отримав її покійний чоловік. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. Його сестра була у них в квартирі до смерті ОСОБА_7 , забирала деякі документи, повідомила що шлюб між її братом ОСОБА_7 та нею розірвано. На початку вересня 2014 року, отримавши копію рішення, нею було подано апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу було залишено без руху та визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з особистим отриманням даного рішення відповідно до відмітки на повідомленні про вручення поштового відправлення. З цього приводу вона зверталась в поштове відділення із заявою щодо надання інформації про вручення рекомендованих листів і отримала відповідь що зазначену кореспонденцію отримав її чоловік ОСОБА_7 . Також зазначила що житло було придбано подружжям в шлюбі.

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченою, її вина повністю підтверджується показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що є рідною сестрою покійного ОСОБА_7 . Їй при житті брата було відомо що між ним та ОСОБА_4 шлюб розірвано, знала про дану обставину і обвинувачена, оскільки це питання обговорювалось між ними всіма в житлі колишнього подружжя. Після набранням рішення законної сили , брат помер, відкрилась спадщина, тому за відсутності спадкоємців першої черги, які мали б право на успадкування за законом, вона як спадкоємець за законом другої черги звернулась до Кіцманської державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про права власності на спадкове майно - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Однак на її звернення завідувачем Кіцманської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 їй 06.02.2015 року було видано письмову відмову в оформленні спадщини за законом, у зв`язку з поданням заяви про прийняття спадщини колишньою дружиною померлого брата - ОСОБА_4 яка є спадкоємцем першої черги. Також вказала що ОСОБА_4 після смерті брата пропонувала їй гроші за квартиру в сумі 25000 доларів США, щоб після оформлення спадщини залишити їй квартиру.

Свідок ОСОБА_10 показала в судовому засіданні , що працює на посаді начальника відділу поштових послуг Чернівецької дирекції Центрального управління Генеральної дирекції ПАТ «Укрпошта» з 15.05.2017 року до вказаного часу. З 2014 року працювала на посаді начальника поштамту Чернівецької дирекції УДППЗ «Укрпошта», де до її посадових обов`язків входила організація роботи поштамту та міських відділень зв`язку, організація виробничого процесу, розгляд звернень споживачів. Громадянка ОСОБА_4 зверталася до них 22.10.2014 року. З приводу звернення обвинуваченої, в жовтні 2014 року до неї підійшла ОСОБА_11 - працівник контрольної групи первинної документації Чернівецької дирекції із заявою ОСОБА_4 , в якій остання просить видати довідку про підтвердження отримання рекомендованих листів її чоловіком. Також ОСОБА_11 принесла разом із вказаною заявою проект підготовленої довідки в якій йшлось про те, що відповідні рекомендовані листи були отримані чоловіком заявниці. Дана практика є звичною в їх роботі, оскільки контрольно-довідкова служба, у якій працює ОСОБА_11 , знаходиться в іншому кінці міста, а саме по вул. Гагаріна. Коли заявники звертаються до контрольно-довідкової служби, вони там же пишуть заяви, виконавці готують відповіді із відповідною інформацією, після чого уже все разом надається на підпис начальникові поштамту, тобто їй. Вказала, що зазначене звернення ОСОБА_4 їй запам`яталось у зв`язку із тим, що через деякий час, на адресу поштамту надійшло адвокатське звернення із проханням проведення додаткової перевірки викладених відомостей у зазначеному вище листі від 22.10.2014 р. за результатом чого в ході опрацювання книги форми 8, в якій зазначаються відомості про отримувачів кореспонденції та спілкування із працівником, який безпосередньо вручав відповідну кореспонденцію, було встановлено, що зазначені відомості не відповідають дійсності. Вказала, що відомості зазначені в довідці від 22.10.2014 викладались ОСОБА_11 виключно із усного повідомлення заявника ОСОБА_4 , без будь-якої перевірки відповідних паперових носіїв, окрім перевірки дійсності наданих заявницею номерів рекомендованих листів. Керуючись правилами надання послуг поштового зв`язку, листоноша має право вручити рекомендований лист у разі відсутності адресатів повнолітнім членам його сім*ї. У зв`язку із тим, що заявниця ніяких претензій щодо отримання листів не має, тому вони цьому не приділили належної уваги, внаслідок чого і не проводили перевірку. Довідка від 04.03.2015 року відповідає дійсності, оскільки має документальне підтвердження, а довідка від 22.10.2014 року надавалася лише на підставі слів заявниці та не відповідає дійсності.

Свідок ОСОБА_11 допитана в судовому засіданні, показала, що працює з 1987 року до даного часу на посаді оператора контрольної групи первинної документації поштамту Чернівецької дирекції ПАТ «Укрпошта». 21 жовтня 2014 року до неї, як до відповідальної особи за видачу довідок про вручення поштових відправлень, звернулась ОСОБА_4 із усним проханням видати довідку про підтвердження отримання рекомендованих листів її чоловіком ОСОБА_7 . Остання розповіла, що їй та її чоловіку із м. Кіцмань надіслано листи рекомендованою кореспонденцією, які вони отримали, однак їм необхідний підтверджуючий документ про те, що вказані листи були отримані саме її чоловіком, оскільки, як вона зазначила, її на той час не було вдома. З цього приводу вона роз`яснила ОСОБА_4 , про необхідність письмового звернення, зміст якого і продиктувала. Після написання заяви, обвинуваченою було надано відповідні номера рекомендованих листів, які вона зазначила на даній заяві з метою зручності подальшої підготовки відповіді. Цього ж дня ОСОБА_4 було здійснено оплату вартості довідки, а вона підготувала проект відповіді, який наступного дня, 22.10.2014, надано на підпис виконуючій обов`язки начальника поштамта ОСОБА_10 та видано заявниці ОСОБА_4 . Відомості, зазначені в довідці від 22.10.2014 року, викладені нею виключно із усного повідомлення заявниці ОСОБА_4 без перевірки відповідних паперових носіїв. Зазначила, що нею було лише перевірено дійсність наданих заявницею номерів рекомендованих листів та встановлено, що вказані листи дійсно відправлялись в м. Кіцмань до 9 відділення поштового зв`язку м. Чернівці. ОСОБА_4 зазначила, що листи за відповідними номерами отримав її чоловік ОСОБА_7 , що вони не мають жодних претензій до отриманої кореспонденції чи наданих послуг працівниками поштового зв`язку, їй потрібно виключно підтвердження, що зазначені листи отримані її чоловіком. Повіривши переконанням ОСОБА_4 , зрозумівши, що їй потрібно підтвердити сам факт отримання, вона не перевірила книгу форми 8, в якій зазначаються відомості про отримувачів кореспонденції, та видала довідку про те, що вказані листи отримані ОСОБА_7 , однак, як з`ясувалось в ході додаткової перевірки, вказана інформація не відповідає дійсності.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що з 27.09.1982 року працює на посаді секретаря судових засідань в Кіцманському районному суді Чернівецької області. Згідно посадових обов`язків підпорядковується керівнику апарату, судді та відповідному помічнику. З 1987 року до 2015 року підпорядковувалась судді ОСОБА_8 . До її посадових обов`язків відповідно до посадової інструкції входить виклик сторін по справі, учасників кримінального провадження шляхом направлення повісток, судових викликів, повідомлень, оформлення заявки на доставку обвинувачених, оформлення рішень судді та направлення учасникам по справах, які перебувають в провадженні відповідного судді, оформлення матеріалів кримінальних, цивільних справ тощо. Чи подавалась в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу, ОСОБА_4 заява про підтримання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності вона не пам`ятає, так як з того часу вже пройшло 4 роки. Рішення по справі приймає особисто суддя в нарадчій кімнаті. Довідка була сформована нею після винесення вказаного вище рішення суддею по справі. Саме текст вказаного рішення слугував підставою для винесення вказаної довідки. Чи подавалась ОСОБА_4 заява із проханням перенести судове засідання на інший день в зв`язку із тяжким станом здоров`я ОСОБА_7 не може пригадати із-за спливу часу. Будь-які документи подаються спочатку до канцелярії суду, де відповідно працівником реєструються через програму Д-3, та після передається безпосередньо судді, котрому скеровано даний документ. Також повідомила, що на протязі всього часу судового розгляду матеріали справи перебувають в сейфі судді, зокрема така практики була і за час її перебування у підпорядкуванні судді ОСОБА_8 . Рішення по вищевказаній цивільній справі особисто нею відправлялись сторонам по справі.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що до виходу у відпустку по догляду за дитиною, з березня 2014 року працювала на посаді листоноші у відділенні поштового зв`язку №9 УДППЗ «Укрпошта». З приводу вручення поштового відправлення з Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 які проживають за адресою АДРЕСА_1 повідомила, що даного факту не пам`ятає, так як з 2014 року вже пройшло багато часу. Ознайомившись із наданою форма 8 від 09.07.2014 року повідомила, що вказаний документ дійсно формувався нею. Зазначила, що під час роботи траплялись такі випадки, коли дружина могла отримати кореспонденцію за чоловіка, або навпаки, однак таке вручення могло мати місце тільки при пред`явленні особою паспорту. Зазначила, що « ОСОБА_4 » та дата вручення написані нею, а ким вчинений підпис вона не пам`ятає.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

Та обставина що ОСОБА_4 зверталась 21.10.2014 р. на адресу начальника ЧД УДППЗ «Укрпошта» щодо надання інформації про надходження на її ім`я в період часу з 05.07.2014 до 20.07.2014 рекомендованих листів з Кіцманського районного суду Чернівецької області та кому вони вручені, підтверджується її заявою від 21.10.2014р. (а.с. 184 том 1).

З довідки від 22.10.2014 №2.3-10-40, виданої в.о. начальника поштампу ЧД УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_10 ОСОБА_4 видно, що 09.07.2014 р. надійшли два рекомендованих листи №126 та №142, які були вручені 11.07.2014 чоловікові ОСОБА_7 (а.с. 185, том 1).

Наявність розписки (підпису) ОСОБА_4 про одержання рекомендованих листів №126 та №142 підтверджується витягом з книги реєстрації рекомендованих відправлень форми 8 від 09.07.2014 року (а.с. 68, том 1).

З матеріалів цивільної справи №718/1362/14-ц слідує, що 03 червня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою про розірвання шлюбу із ОСОБА_7 . Позовна заява зареєстрована 03.06.2014 року за вх. №5101/14вх.

17.06.2014 року ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області було відкрито провадження у справі за № 718/1362/14-ц.

03.07.2014 року ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено та вирішено розірвати шлюб між нею та ОСОБА_7 .

04.07.2014 року суддею Кіцманського районного суду ОСОБА_8 направлено позивачу ОСОБА_4 та відповідачу по справі ОСОБА_7 рішення у справі про розірвання шлюбу із супровідним за № 3166/14-вих. поштовим зв`язком рекомендованою кореспонденцією.

Копії рішення Кіцманського районного суду від 03.07.2014 року за себе та за свого чоловіка ОСОБА_7 , отримала особисто ОСОБА_4 11.07.2014 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 (рекомендоване повідомлення №42 про вручення поштового відправлення 11.07.2014 з Кіцманського районного суду (рішення 718/1362/14-2); рекомендоване повідомлення №26 про вручення поштового відправлення 11.07.2014 з Кіцманського районного суду (рішення 718/1362/14-2).

21.07.2014 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області відповідно до вимог ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції на липень 2014 року) вступило у законну силу.

10.09.2014 року ОСОБА_4 звернулася до Апеляційного суду Чернівецької області із апеляційною скаргою та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

25.09.2014 року ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху.

28.10.2014 року ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

12.11.2014 року хвалою Апеляційного суду Чернівецької області апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Кіцманського райсуду Чернівецької області від 03.07.2014 року скасовано. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу закрито.

23.07.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвала Апеляційного суду Чернівецької області від 12 листопада 2014 року залишено без змін. (а.с.1 96, том 2).

З висновку судово-почеркознавчої експертизи №499-К від 20.01.2017 року вбачається, що підпис в рядку «Розписка в одержанні» у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №126 від 11.07.2014 виконаний ОСОБА_4 (а.с. 83 85, том 1).

З висновку судово-почеркознавчої експертизи №1040-К від 27.08.2018 року вбачається, що підпис праворуч від друкованого тексту «лист, повід./126/Кіцмань/Рахмістрюк» в графі «Службові відмітки» в формі 8 від 09.07.2014 виконані ОСОБА_4 (а.с.102 105, том 1).

З рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.05.2016 року слідує, що за ОСОБА_4 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 86 87, том 1).

З довідки Державного реєстру речових прав від 15.03.2017 року вбачається, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 (а.с.89 90, том 1);

З протоколу огляду від 13.08.2018 р. книги вихідної кореспонденції поштампу Чернівецької дирекції ПАТ «Укрпошта» вбачається, що під реєстровим №40 містяться запис про реєстрацію 21.10.2018 запиту ОСОБА_4 про надходження кореспонденції з райсуду м. Кіцмань та видачу дата «22.10» відповіді про вручення листів 11.07.2014р. чоловікові ОСОБА_7 (а.с. 108 117, том 1).

Копією спадкової справи №315/2014 підтверджується, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 своїми заявами відмовились від спадщини та користь своєї сестри ОСОБА_9 . З постанови державного нотаріуса Кіцманського державного нотаріального округу від 03 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 136 148, том 1).

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Верховний Суд України у своїй постанові від 09.07.2015 року зазначив, що у відповідності із Законом України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а інформація будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (стаття 1 цього Закону).

Цивільний процесуальний кодекс України 2004 року до фактів, що мають юридичне значення, відносить ті з них, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (стаття 256 Кодексу).

Примітка до статті 358 Кримінального кодексу України під офіційним документом розуміє документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм і містять передбачені законом реквізити.

Отже, інформація, що міститься в довідці від 22.10.2014 №2.3-10-40, виданою в.о. начальника поштампу ЧД УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_10 ОСОБА_4 про те, що 09.07.2014 надійшли два рекомендованих листа №126 та №142, які були вручені 11.07.2014 чоловікові ОСОБА_7 , посвідчує факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, а саме можливість поновити строки на оскарження рішення суду і в подальшому реалізацію особою її прав щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , а тому дана довідка є офіційним документом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Частиною 2 статті 8 КПК України передбачено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом враховується позиція ЄСПЛ, викладена у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Невизнання обвинуваченою вини у використанні завідомо підробленого документа, суд розцінює як лінію захисту обрану з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки воно повністю спростовуються вищенаведеними доказами.

Вказані докази узгоджуються між собою і об`єктивно підтверджують вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а її дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує що скоєний обвинуваченою злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає те що вона є інвалідом другої групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченої, вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, це покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до якого відноситься правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.. 49 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком суду, у зв*язку із закінченням строків давності.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України, суд,-

У х в а л и в:

Визнати винною ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 та п.2 ч.1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, у зв*язку із закінченням строків давності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні в сумі 1573,00 грн. (висновки експерта № 942-Х від 26.12.2018р., №943-Х від 26.12.2018р.)

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1