ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3306/19
Провадження № 1-кп/636/71/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

захисника адвоката ОСОБА_3

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_7 ,

педагога ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000847, внесеному 27 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченого

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тернова, Чугуївського району, Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, незасудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
в с т а н о в и в:
25 червня 2019 року, близько 23 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_9 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи з метою незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, таємно переліз через паркан та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 . Надалі, у продовження своїх дій, реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, неповнолітній ОСОБА_9 через незачинені двері гаражу проник до вказаного приміщення, де виявив транспортний засіб - скутер марки «Honda Dio», модель «AF 28 ZX», сірого кольору, що належить ОСОБА_11 , вартість якого відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи становить 8900 грн., та, не приводячи двигун запалювання у дію, зняв з підніжки, встановив над ним контроль та шляхом буксирування вивів через металеві ворота гаражного приміщення, після чого, обернувши викрадене на свою користь, неповнолітній ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми злочинними діями матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_11 на вищевказану суму.
Вказані дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненому злочині визнав, розкаявся та надав показання, пояснивши суду, що він мріяв про скутер та, знаючи де його взяти, проник до гаражу, ворота якого були відкриті, викотив скутер за територію домоволодіння, завів його та поїхав додому. Дома батькам повідомив, що скутер купив.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки учасники судового провадження не заперечували, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин даної справи, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- інформації про огляд дитячого психіатра лікувально-діагностичного центру № 1 КЗОЗ «Чугуївська ЦРЛ ім. М.І. Кононенка» від 17.07.2019, згідно з якою свідомість ОСОБА_9 ясна, контакт продуктивний, правильно орієнтований у собі та оточуючому середовищі, запас шкільних навиків за віком, пам`ять, логіка, мислення та навики охайності збережені, до свого вчинку відноситься критично, визнає свою провину, шкодує про скоєне, висловився про утримання в подальшому від вчинення таких дій, психічного розладу у неповнолітнього не виявлено (а.к.п. 65);
- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 19-26072019/63091 від 26.07.2019, згідно з якою обвинувачений раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності (а.к.п. 63);
- довідок КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 01-14/2465 від 05.08.2019, згідно з якими обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.к.п. 66);
- характеристики за місцем навчання у Введенському навчально-виховному комплексі Чугуївської районної ради Харківської області, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_9 за час навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень, учбовим матеріалом володіє на середньому рівні, має добрий загальний розвиток, уміє співпрацювати в групі, активний, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, допомагає в суспільно-корисній праці, товариський, веселий, має багато друзів, з повагою ставиться до дорослих (а.к.п. 61);
- характеристики за місцем мешкання, наданої ст. ДОП СППП Чугуївського ВП від 31.07.2019, згідно якої обвинувачений ОСОБА_9 характеризується позитивно, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг від сусід стосовно нього не надходило (а.к.п. 67);
- акту-обстеження житлово-побутових умов родини ОСОБА_9 від 29.07.2019, за яким в будинку за адресом: АДРЕСА_1 проживають батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_12 без реєстрації, донька ОСОБА_13 , сини ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , бабуся ОСОБА_15 ; стан приміщення будинку задовільний, підтримуються санітарно-гігієнічні норми; стосунки у родині доброзичливі, члени родини з любов`ю відносяться один до одного (а.к.п. 62).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст.289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним. Проникнення в кабіну, гараж чи інше сховище, спробу запустити двигун або буксирувати транспортний засіб з метою заволодіння ним необхідно розглядати як замах на вчинення злочину.

Суд дійшов висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_9 має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і в якому він обвинувачується, оскільки він незаконно заволодів транспортним засобом з проникненням у приміщення.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №5 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх" - при призначенні покарання неповнолітнім суди повинні суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, також враховує умови життя неповнолітнього обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально-психологічні риси, вплив дорослих, рівень розвитку, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.
Крім того, суд враховує вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , який позитивно характеризуються за місцем проживання та колишнього навчання, є незасудженим.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд визнає його щире каяття, визнання вини та вчинення злочину неповнолітньою особою.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Відповідно до вимог ч.1 ст.103 КК України суд враховує умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що неповнолітній ОСОБА_9 з неповною середньою освітою, учень Регіонального центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської області, непрацюючий, неодружений, на утриманні нікого не має, депутатом не являється, інвалідом не являється, раніше не засуджений, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.
Крім того, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, згідно з висновком якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без позбавлення волі або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства, і, на думку органу пробації, виконання покарання можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, звернення за консультацією до психолога Чугуївського МРВ з питань пробації для більш поглибленого вивчення особистості обвинуваченого, виконання всіх вимог індивідуального плану роботи із засудженою особою, відвідувати заняття у районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Тому орган пробації вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_9 і попередження скоєння ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні основного покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_9 , враховуючи тяжкість скоєного злочину, його наслідки для потерпілої та інші обставини справи, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого, та враховуючи положення ст.ст. 102-104 КК України, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
При цьому суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, зазначену в Рішенні по справі «Бемер проти Німеччини» (37568/97, 03.10.2002 року), що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Достатніх підстав для призначення більш суворих видів і розмірів покарання не убачається.
Суд, керуючись ст. 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 6-1/193 СЕ-19 від 31.07.2019. у розмірі 471,03 грн.
Цивільний позов не заявлено.
В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Однак у зв`язку з призначенням покарання із застосуванням ст. 75 КК України суд вважає недоцільним продовжувати обраний або обирати інший запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_9 , а у разі відсутності самостійного заробітку з доходу його законного представника ОСОБА_6 , на користь держави процесуальні витрати за проведення по кримінальному провадженню судової авто-товарознавчої експертизи у розмірі 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не була присутньою у судовому засіданні.

Суддя