ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/9641/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/112/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2019 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, не одружений, не працюючий, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 04.08.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 22.08.2018 з Холодногірської ВК (№ 18) за відбуттям строку покарання,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що 20 листопада 2018 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_2 , діючи повторно та з корисливих мотивів, підійшов до раніше йому невідомого малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого вихопив з рук належний останньому мобільний телефон ТМ «Хіаоmі Redmi 1S», вартістю 573 гривні, в чохлі із полімерного матеріалу, а також сім-картами мобільних операторів «Водафон» та «Лайфселл», які не представляють для потерпілого матеріальної цінності, тим самим відкрито викрав вказане майно. Після чого, ОСОБА_7 , звернувши викрадене на свою користь, зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, тим самим завдавши малолітньому ОСОБА_9 майнової шкоди на вищевказану суму.
Тобто, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та повторно, відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_9 мобільний телефон ТМ «Хіаоmі Redmi 1S», завдавши йому майнової шкоди.

Не погодившись з рішенням районного суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 подали на нього апеляційні скарги.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 відмовився від поданої апеляційної скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить про зміну вироку Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2019 року в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення, а саме призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним терміном 3 роки. В обгрутування апеляційних вимог вказує на щиросердне каяття обвинуваченого, незмінну позицію на досудовому та судовому слідстві, сприяння розкриттю злочину та відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити; пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений також надали документи, що неповнолітня співмешканка обвинуваченого вагітна і отримала в судовому порядку дозвіл на шлюб з обвинуваченим.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме. Врахував, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічні злочини, має середню-спеціальну освіту, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Відповідно до ст. 66 КК України врахував обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, та відповідно до ст. 67 КК України обставину, що обтяжує покарання скоєння злочину щодо неповнолітнього.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, у тому числі наявності у ОСОБА_7 вагітної співмешканки, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 будучи раніше судимим, за аналогічні злочини, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, 22.08.2018 року звільнившись з місць позбавлення волі в же в листопаді вчинив тяжкий злочин проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особи та установку на особисте збагачення шляхом скоєння злочинів.

Відповідно до висновку органу пробації ризик повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства та окремих осіб оцінюється як високий. На думку органу пробації виправлення Руденького без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства . Застосування соціально-виховних заходів , що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних злочинів , неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. (а.с.29-32)

Враховуючи вищевказане колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Поряд з цим, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 27 лютого 2019 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді-