Справа № 308/9731/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на протиправну діяльність прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 (в порядку ст.ст. 303- 307 КПК України),-
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на протиправну діяльність прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 (в порядку ст.ст. 303-307 КПК України).
Ухвалою слідчого судді від 10 січня 2020 року відкрито провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на протиправну діяльність прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 (в порядку ст.ст. 303-307 КПК України) в частині вимог, що стосуються оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. У відкритті провадження в іншій частині скарги відмовлено. Призначено скаргу до судового розгляду у вказаній частині в судовому засіданні.
Скаргу в даній частині мотивовано тим, що, заявник звернувся з вимогами до слідчого судді, а саме: визнати неправомірною бездіяльність процесуальних прокурорів та прокуратури Закарпатської області стосовно - умисного невиконання прокуратурою Закарпатської області. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2019 р. по справі № 308/9810/18 розглянуто скаргу в порядку ст. 303-307 КПК України, яку задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 року та від 19.11.2019 року та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.
Як зазначає заявник, станом на день звернення до слідчого судді, 10 січня 2020 року уповноважена особа прокуратури Закарпатської області не розглянула клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 р. а також від 19.11.2019р. - та не винесла постанови (тобто не прийняла рішення) у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Так, на адресу скаржника, надійшла «нова формальна відписка прокурора області ОСОБА_7 » від 06.12.2019р. за № 15- 518-18вих19/2442/ - з якою не згідні ініціатор звернення.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.
Прокурор, в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначив, що ухвала слідчого судді надійшла до прокуратури 03.01.2020 року, яка в подальшому передана згідно резолюції 08.01.2020 року та передана для організації виконання ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , та в подальшому передана згідно резолюції 08.01.2020 року. На підтвердження вказаному в судовому засіданні прокурором подано копію супровідного листа про направлення ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2020 року та її отримання адресатом. Окрім того, прокурор зазначив, що на виконання вказаної ухвали, були розглянуті клопотання адвоката ОСОБА_3 , та за результатами розгляду в порядку ст. 220 КПК України прокурором ОСОБА_4 11.01.2020 р. винесено постанову про відмову в задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 31.10.2019 та від 19.11.2019 в кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018, копію вказаної постанови було надіслано адвокату.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Таким чином перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним. Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.
Так, звертаючись до слідчого судді із даною скаргою, заявники мотивували скаргу тим, що на день звернення із даною скаргою до суду, уповноважена особа прокуратури Закарпатської області не розглянула клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 р. а також від 19.11.2019р. - та не винесла постанови (тобто не прийняла рішення) у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. Тобто, не виконано ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2019 року в справі № 308/9810/18, постановленої за результатами розгляду скаргу в порядку ст. ст. 303-307 КПК України на протиправну бездіяльність процесуальних прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні № 0000023.
Згідно ч.1 ст.220 КПК України, вбачається, що клопотання сторони захисту потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частиною 2 ст.220 КПК України визначено, що про результат розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивної причини надсилається їй.
Як встановлено в судовому засіданні, адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_3 до прокуратури Закарпатської області подавались клопотання, а саме сьоме від 31.10.2019 року та восьме від 19.11.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2019 р. по справі № 308/9810/18 розглянуто скаргу в порядку ст. 303-307 КПК України, яку задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу прокуратури Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 року та від 19.11.2019 року та прийняти рішення у відповідності до вимог ст. 220 КПК України. У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 21.12.2019 р. по справі № 308/9810/18 згідно штампу вхідної кореспонденції надійшла до прокуратури Закарпатської області 03.01.2020 року (п`ятниця).
Згідно резолюції керівника прокуратури області, ухвалу слідчого судді від 21.12.2019 р. по справі № 308/9810/18 для організації виконання було передано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 08.01.2020 року (перший робочий день, середа).
Прокурором ОСОБА_4 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018 були розглянуті клопотання адвоката ОСОБА_3 від 31.10.2019 р. а також від 19.11.2019 р.
Згідно постанови прокурора від 11.01.2020 р., вбачається, що на адресу прокуратури області надійшла ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_10 від 21.12.2019 щодо зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Закарпатської області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 та від 19.11.2019 та прийняти рішення у відповідності ст. 220 КПК України. Прокурором було розглянуто вказані вище клопотання та за результатами їх розгляду винесено постанову від 11.01.2020 про відмову у їх задоволенні.
Згідно супровідного листа №05/2/5-284-19 (58) вих. 20 від 24.01.2020 постанову прокурора від 11.01.2020 р. направлено ініціатору звернення.
Таким чином слідчий суддя констатує, що на момент розгляду скарги, клопотання адвоката ОСОБА_3 від 31.10.2019 р. а також від 19.11.2019 р. були розглянуті уповноваженою особою прокуратури Закарпатської області та за результатами розгляду винесено постанову від 11.01.2020 року по суті про відмову в задоволенні клопотань, в порядку передбаченому вимогами статті 220 КПК України.
Відповідно до статті 305 КПК України: подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора. Слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою. Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки предметом оскарження була бездіяльність прокурора, а саме те що уповноваженою особою прокуратури Закарпатської області, не було розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 31.10.2019 р. а також від 19.11.2019р. в порядку ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні №0000023 від 21.03.2018, та беручи до уваги, що вказані клопотання розглянуті по суті та відповідно за результатами розгляду прокурором винесено постанову від 11.01.2020 року в порядку передбаченому вимогами статті 220 КПК України, провадження за даною скаргою підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на протиправну діяльність прокурорів та прокуратури Закарпатської області в кримінальному провадженні №0000023 (в порядку ст.ст. 303-307 КПК України) в частині вимог, що стосуються оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1