Справа №295/2100/20
про обрання запобіжного заходу
18.02.2020 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора військової прокуратури ОСОБА_3
захисника- адвоката ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, проходить строкову службу, військовозобов`язаного, місце перебування за адресою АДРЕСА_1 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 Кримінального кодексу України, -
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
В клопотанні слідчий вказав, що 16.02.2020 близько 19 години 00 хвилин, солдати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , всупереч встановленому порядку несення військової служби, в умовах особливого періоду самовільно залишили місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 та попрямували до м. Житомира.
16.02.2020 р. близько 19 години 00 хвилин у вказаному місці в ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ЗАЗ», модель «1103», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у вказаний день, час та місці, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, з корисливих мотивів з метою протиправного вилучення зазначеного транспортного засобу на майданчику для паркування підібрали дерев`яну палицю, підійшли до вказаного автомобіля та з метою проникнення до салону вибили палицею лобове скло автомобіля, після чого проникли в салон та почали його штовхати з місця стоянки вперед, розпочавши таким способом рух транспортного засобу вздовж вулиці.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб,ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: рапортом поліцейського ОСОБА_11 ; заявою ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2020; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна, 12 від 16.02.2020 за участю потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Вокзальна 10-12 від 16.02.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.02.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.02.2020; протоколом впізнання від 17.02.2020 підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як зазначено в клопотанні викладені вище обставини в сукупності свідчать про неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також для припинення його злочинної діяльності, відповідно до ст. 181 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що саме тримання під вартою є найбільш доцільним запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не приведе до виконання процесуальних обов`язків підозрюваного та не зможе забезпечити недопущення існуючих ризиків.
В судовому засіданні прокурор військової прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, просив його задоволити. Зазначив, що оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем строкової військової служби, то запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає відбуванню на гаупвахті в межах війської частини. Вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 залишив військову частину з метою уникнення від відбування покарання у вигляді арешту згідно вироку суду від 11.02.2020 року. Під час проходження військової служби ухиляється від виконання обв`язків. Вказує, що застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт є неможливим, оскільки ОСОБА_5 , як сам зазначив, немає іншого зареєстрованого місця проживання, окрім як на території війсьової частини.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував свою причетність до вчиненого. Проте зазначив, що ініціатором був ОСОБА_8 , який розбив скло в автомобілі та намагався його завести. Безпосередньо він жодних дій, направлених на заволодіння і проникнення до транспортного засобу не вчиняв. Щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечував.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо застосування відносно підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, оскільки ініціатором злочину був ОСОБА_8 . Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно протоколу затримання, складеного 17.02.2020 року, ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання 23-50 год. 16.02.2020 року.
17.02.2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем строкової служби, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 105 від 04.06.2019 призначений на посаду оператора навчально-тренувального комплексу (подолання водної перешкоди), ВОС-106543 вказаної військової частини.
Будучи військовослужбовцем строкової військової служби, солдат ОСОБА_5 повинен дотримуватись вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, вимог ст.ст. 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
В силу приписів ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 незаконного заволодіння транспортним засобом.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
На переконання слідчого судді наявність ризиків, на які посилається прокурор підтверджується наступним.
Місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано, як пояснив сам підозрюваний, у військовій частині НОМЕР_1 , де він проходить строкову військову службу, альтернативного місця проживання в м. Житомирі, окрім як на території військової частини, останній не має, не є особою похилого віку, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування, не одружений, на утриманні не має малолітніх дітей, отже немає стійких соціальних зв`язків, схильний до самовільного залишення місця перебування, характеризується як не дисциплінований, а тому обґрунтовано має місце ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування.
Наявність ризику, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час триває досудове розслідування, в рамках якого проводяться слідчі (розшукові) дії задля всебічного дослідження обставин події, та попередньо ОСОБА_5 відмовився від надання показів, що свідчить про небажання посприяти слідству та повідомити про місцезнаходження речей чи документів, які матимуть істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Як зазначив прокурор в судовому засіданні підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. На думку сторони обвинувачення такий ризик обгрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання запобіжного заходу з копіями матеріалів кримінального провадження, в яких відображено персональні дані потерпілого та свідків, що дає можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на останніх. Слідчий суддя вважає даний ризик також підтвердженим.
Наявність ризику, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був раніше засуджений 13.05.2019 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. та 11.02.2020 вироком Житомирського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 407 КК України до 5 місяців арешту на гауптвахті (станом на 16.02.2020 вирок законної сили не набрав). Проте незважаючи на вказані обставини обгрунтовано підозрюється у вчиненні нового тяжкого злочину, відповільність за вчинення якого передбачена виключно у вигляді позбавлення волі. Вказані обставини свідчать, на переконання слідчого судді, що ОСОБА_5 , незважаючи на молодий вік за достатньо короткий проміжок часу втретє притягується до кримінальної відповідальності, при цьому проходить військову службу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, наявність вагомих доказів, які підтверджують його причетність до його вчинення; наявність ризиків, а також бере до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, що характеризують особу підозрюваного, молодий вік, відсутність міцних соціальних зв`язків, за місцем проходження військової служби характеризуюється як недисциплінований, схильний до самовільного залишення військової частини, вживання спиртних напоїв, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, в день, коли був вчинений вказаний злочин, повторно залишив військову частину, незважаючи за те, що вже був притягнений до кримінальної відповідальності за те, що в умовах особливого періоду умисно з метою ухилитися від проходження військової служби без дозволу відповідних командирів залишив розташування війської частини, що підтверджується змістом вироку Житомирського районного суду Житомирської обсласті від 11.02.2020 року.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного тримання під вартою строком на 60 діб. Вказаний строк слідчий суддя вважає достатнім для потреб досудового розслідування та запобігання ризикам, встановленим під час розгляду вказаного клопотання.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 200, 206, 208, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гаупвахті, строком на 60 діб, а саме до 23-50 год. 16.04.2020 року.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 23-50 год. 16.02.2020 року.
Строк дії ухвали встановити до 16.04.2020 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1