Справа №635/1852/20
Провадження №1-кс/635/552/2020
31 березня 2020 року смт.Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Начальник слідчого відділу Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції Головного управління національної поліції у Харківській областіОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 , про арешт нерухомого майна - садового будинку літ «А-1», сараю літ. «Б», навісу літ. «Л», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать на праві приватної власностіОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони його пошкодження, знищення, перетворення та відчуження.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що їй на праві приватної власності на підставі розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації №561 від 02 березня 2011 року належить земельна ділянка № НОМЕР_1 , орієнтованою площею 0,06 га, розташована на території садового товариства «Гермес», на якій знаходиться двоповерховий житловий будинок, побудований її дідусем ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що належав її бабусі ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та її матері ОСОБА_9 , які з 1988 року були членами садового товариства «Гермес». У 1996 році ОСОБА_6 познайомилась з ОСОБА_5 , з яким спільно проживала до 28 квітня 2019 року, після чого стосунки було розірвано. 07 липня 2019 року ОСОБА_6 виявила те, що замки на вхідних дверях будинку АДРЕСА_3 , поміняні, а в самому будинку відсутнє все майно, належне останній. У подальшому ОСОБА_6 довідалась про те що, на підставі довідки, виданої головою садового товариства «Гермес» ОСОБА_10 , власником будівлі № 40, розташованої на території садового товариства «Гермес», є ОСОБА_5 .
З метою захисту суспільства та держави від кримінального правопорушення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення передачі об`єктів нерухомості іншим особам, забезпечення подальшого повернення їх законним власникам незаконно вилучених об`єктів нерухомого майна слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), а саме: садовий будинок літ «А-1», сарай літ. «Б», навіс літ. «Л», які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві приватної власностіОСОБА_5 .
У судове засідання слідчий ОСОБА_11 не прибув, надав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив розглянути без його участі.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, крім іншого, повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.
Всупереч цим вимогам, у поданому клопотанні не зазначена обґрунтованість підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правова підстава для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження як цього вимагає ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Також з аналізу змісту ст. 64-2 КПК України вбачається, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб до суду може звертатись лише прокурор.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, клопотання про арешт майна, що подано слідчим без додержання вимог статті 171 КПК України, підлягає поверненню прокурору за правилами ч.3 ст.172 КПК України для усунення недоліків.
Керуючись ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя -
Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий cуддя ОСОБА_1