Ухвала
Іменем України
10 лютого 2020 року

м. Київ
справа № 337/772/18
провадження № 51-636 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року,
встановив:
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Запорізького обласного суду від 28 грудня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 15 червня 2000 року за нововиявленими обставинами.
Вказану ухвалу адвокат ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2019 року без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі засуджений ОСОБА_4 не зазначає, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом судового рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни чи скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Також Верховний Суд відзначає, що доводи касаційної скарги ОСОБА_4 фактично зводяться до посилань на неповноту судового розгляду та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість, у поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року, не вказуючи, яке рішення після скасування, з урахуванням положень ст. 436 КПК України, має прийняти суд касаційної інстанції.
За таких обставин, прохальна частина касаційної скарги засудженим викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засудженим до скарги не долучено копії оскаржуваного судового рішення.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3