Справа № 303/1918/20
Провадження № 1-кс/303/617/20
У Х В А Л А
про арешт майна

13 квітня 2020 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянув клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , подане в порядку ст.171 КПК України, про арешт майна,
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України.
У межах даного кримінального провадження 10.04.2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселинівка, Київської області, мешканця АДРЕСА_1 . Проте, повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто йому не вручене, через відсутність останнього на території України з 04.02.2018 року.
10 квітня 2020 року підозрюваного ОСОБА_5 слідчим оголошено в розшук. Санкція ч. 4 статті 190 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 , у випадку визнання його винуватим, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Слідчий зазначає, що у зв`язку з наведеним, на даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, в порядку п.3 ч.2 ст.170 КПК України, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 з метою забезпечення в подальшому можливості призначення судом покарання у виді конфіскації майна.
При цьому слідчий вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме:
-інформаційної довідки №206537976 від 10.04.2020 року у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2 ;
-інформаційної довідки №206533303 від 10.04.2020 року у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2 ;
-інформаційної довідки №206533206 від 10.04.2020 року у приватній спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_5 знаходиться квартира АДРЕСА_3 .
Крім того, у клопотанні слідчого зазначено, що кримінальними правопорушеннями (злочинами), передбаченими ч.2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України, вчинення яких інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , потерпілим спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1 131 147,40 гривень, яка не відшкодована, а тому відповідно до ч.1 ст.128 КПК України потерпілі мають право пред`явити цивільний позов у кримінальному провадженні.
На підставі наведеного, слідчий просить розглянути клопотання у його відсутності, клопотання підтримує повністю, просить задоволити та накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення в подальшому можливості призначення судом конфіскації майна, як виду покарання.
Неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст 172 КПК України).
Розглянувши клопотання та перевіривши матеріали додані слідчим до клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку:
Клопотання про ареш майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Вимогами ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В рамках даного кримінального провадження 10.04.2020 року ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч.1 ст. 42 КПК України, було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання та письмові докази, що підтверджують наявність у підозрюваного майна, яке належить йому на праві приватної власності, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки матеріали доводять наявність законних та обгрунтованих підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення в подальшому можливості призначення судом конфіскації майна, як виду покарання.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, при наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна
На даній стадії судового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є арешт майна.
Згідно п.3) ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3, 4 частини другої ст. 170 цього Кодексу.
Сукупність доданих до клопотання матеріалів вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.190 та ч.4 ст.190 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, а тому на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних, слідчий суддя вважає, що надані матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна підозрюваного, зокрема: - житлового будинку АДРЕСА_2 та житлового будинку АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно інформаційної довідки № 206537976 від 10.04.2020 року та інформаційної довідки № 206533303 від 10.04.2020 року.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Проте, клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: - квартиру АДРЕСА_3 , яка згідно інформаційної довідки №206533206 від 10.04.2020 року знаходиться у приватній спільній сумісній власності підозрюваного ОСОБА_5 , тобто без визначення часток у спільному сумісному майні, - задоволенню не підлягає, бо може потягти порушення прав та інтересів інших співвласників.
Крім того, додаткове посилання слідчого, як на підставу арешту майна відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), тобто п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, не знайшло свого підтвердження матеріалами доданими до клопотання щодо наявності цивільного позову та обґрунтованого розміру цивільного позову у даному кримінальному провадженні.
На підставі вище наведеного, керуючись ст. ст.132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Веселинівка, Київської області, мешканцю АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 , згідно інформаційної довідки № 206537976 від 10.04.2020 року та житловий будинок АДРЕСА_2 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , згідно інформаційної довідки № 206533303 від 10.04.2020 року, з метою забезпечення в подальшому можливості призначення судом конфіскації майна, як виду покарання.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1
13.04.2020