Справа № 499/543/18
Пр. № 1-кп/521/11/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у склад колегії, під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

перекладача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 (т. №1, ас.193), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ель-Джем, Туніська Республіка, громадянина Р. Туніс, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

07.04.2018 року, близько 16 години, ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 розпивали алкогольні напої в одній з кімнат одноповерхового двокімнатного будинку АДРЕСА_1 де мешкає ОСОБА_18 .

Під час розпиття алкогольних напоїв на ґрунті раптових виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 виникла нетривала словесна сварка. Інші особи не звертаючи на неї уваги продовжували вживати алкогольні напої. Надалі, через нетривалий проміжок часу ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 у зв`язку з алкогольним сп`янінням пішли спати в сусідні кімнати, а ОСОБА_16 та ОСОБА_14 залишились ще вживати алкогольні напої.

У ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_14 та ОСОБА_21 на ґрунті раптових виниклих особистих неприязних, виникла чергова сварка, в ході якої вони почали ображати один одного нецензурними словами.

Образи ОСОБА_21 під час зазначеного конфлікту обурили ОСОБА_14 внаслідок чого ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_16 в область скроневої частини голови. В цей час в нього виник раптовий умисел на позбавлення життя ОСОБА_21 . Розлючений та роздратований ОСОБА_14 , з мотивів раптово виниклої до ОСОБА_21 особистої неприязні, свідомо нехтуючи своїми моральними чоловічими якостями, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вбивство іншої людини, використовуючи свою фізичну перевагу та неможливість здійснення останньою активного опору внаслідок сп`янілого стану різниці по віку, діючи умисно, з силою почав завдавати удари руками та ногами по різним частинам тіла, від чого ОСОБА_21 впав на землю.

Бачучи та усвідомлюючи, що ОСОБА_21 не чинить будь-якого опору, ОСОБА_14 не зупинився на вчиненому та продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя іншої людини, маючи не високий морально етичний рівень та втрату почуття обов`язку, проявляючи не людяність почав ногами наносити невизначену кількість ударів в область тулуба та обличчя ОСОБА_21 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_21 помер на місці. В цей час почувши шум з однієї з кімнат вийшов ОСОБА_20 , який побачив, що ОСОБА_14 наносить ногами тілесні ушкодження ОСОБА_21 в область голови та тулуба та вибіг з будинку, щоб попросити місцевих мешканців викликати швидку допомогу.

Завдавши не визначену кількість ударів, ОСОБА_14 заспокоївся, добровільно припинив свої протиправні дії та подальше побиття потерпілого.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_14 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 50 проведеної судово-медичним експертом ОСОБА_22 , спричинив потерпілому ОСОБА_21 тілесні ушкодження у вигляді: синців лиця, вогнищевих кроволививів у м`які тканини голови та обличчя, масивні поширені суцільні крововиливи у м`які тканини бічних поверхонь грудної клітки, множинні, прямі по морфології, переломи ребер правої половини грудної клітки та грудини. Множинні осколкові переломи правих 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер і грудини.

З урахуванням отриманих тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_16 полягає в прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями і настала в результаті закритої травми органів грудної порожнини, у вигляді множинних осколкових переломів ребер і грудини, з численними пошкодженнями пристінкової плеври, і настала від шоку, що розвинувся у перебігу процесу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину не визнав у повному обсязі та пояснив, що 07.04.2018 року він, після роботи, прийшов до дому гр. ОСОБА_18 , розташованого по АДРЕСА_2 де присів за стіл за яким перебували гр. ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .. В ході застілля всі зазначені особи вживали спиртні напої та приймали їжу. Поспілкувавшись за столом деякий час, він пішов до іншої кімнати в будинку для того щоб відпочити оскільки був втомлений після роботи. При цьому обвинувачений пояснив, що він алкогольних напоїв не вживав, а просто сидів і спілкувався з присутніми.

Через декілька годин його розбудили співробітники поліції і під час того як його виводили з будинку він помітив загиблого, який лежав у будинку на підлозі в крові.

Не зважаючи на повне не визнання вини ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) , вина обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме:

Допитаний в ході судового засідання свідок ОСОБА_20 , пояснив суду, що він є військовослужбовцем та приїхав до смт Іавнівка у відпустку. Оселився він у знайомих його батьків, які є сусідами домоволодіння де був скоєний злочин. 06.04.2018 року, він перебував у будинку АДРЕСА_3 вже третій або четвертий день, де відпочивав у гостях у своїх знайомих - господарів будинку ОСОБА_23 .. У весь цей час він, разом з господарями будинку та іншими різними особами, які приходили, вживали алкогольні напої та відмічали прийдешні свята з нагоди великодня. Через деякий час перебування у зазначеному будинку, ймовірно 06.04.2018 року туди прийшов обвинувачений зі своїм знайомим, прийшли вони вночі близько 23.30 години і перебували з явними ознаками алкогольного сп?яніння. Після чого всі присутні разом з новими гостями продовжили відпочивати та вживати алкогольні напої, а через деякий час всі відправились спати. Пізніше, один з присутніх ОСОБА_24 кудись пішов, але замість нього прийшов ОСОБА_25 який приніс з собою горілку, яку він, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 та ОСОБА_28 продовжили вживати приблизно до 9 години ранку, після чого присутні у різній послідовності направилися відпочивати (спати).

07.04.2018 року, близько 10 години, його хтось розбудив. Він вийшов до кімнати де побачив ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , ОСОБА_23 та ОСОБА_30 , з якими він почав також вживати алкоголь. Коли закінчився алкоголь, ОСОБА_31 , дав йому гроші і він купив ще 2 літри горілки, яку вони всі разом розпивали в домоволодінні ОСОБА_23 з вище вказаними особами після чого полягали спати. Чи всі присутні лягли спати йому невідомо.

Через деякий час, можливо в обідній, він прокинувся щоб сходити до туалету. Виходячи з кімнати в якій він відпочивав, він помітив, як ОСОБА_26 ( ОСОБА_32 ) наносив ногами в область закровавленої голови ОСОБА_33 удари від чого останній хрипів. Після чого він крикнув на ОСОБА_26 щоб той зупинився і відштовхнув його від потерпілого до газової плити розташованої в районі дверей у бік виходу на вулицю. Через вікно кімнати він побачив доньку ОСОБА_34 , яка була у дворі з якимось хлопцем, після чого він відкрив двері і попрохав ОСОБА_35 викликати швидку допомогу. Джамал у цей час кудись пішов, чи в дім чи на вулицю, свідок в ході судового розгляду пригадати не зміг. Тіло потерпілого у цей час перебувало на підлозі у коридорі, а голова останнього була на порозі в кухню. Після цього він направився до кімнати де він до цього відпочивав і перебував там до моменту приїзду поліції. По приїзду поліції він вийшов з кімнати, при цьому тіло потерпілого перебувало у тому самому місці та стані, в якому він його бачив останній раз.

Свідок категорично в ході судового засідання заявив, що особисто чітко бачив як саме ОСОБА_36 , який перебуває під вартою в залі суду, наносив потерпілому ногами тілесні ушкодження по голові і тілу, і якого він відштовхнув від потерпілого.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_18 пояснила суду, що свідком та очевидцем вбивства потерпілого вона не була, оскільки у цей час вона відпочивала внаслідок вжитого у великої кількості алкоголю, тому стосовно зазначених обставин пояснити нічого не може.

Разом з цим, свідок пояснила, що вона є господарем домоволодіння в якому сталася подія. 06.04.2018 року у неї в гостях перебувала компанія її знайомих, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_26 . Всі присутні у неї гості вживали алкогольні напої у великої кількості. Про вбивство її знайомого ОСОБА_30 вона дізналася зранку 07.04.2018 року коли вийшла з кімнати та побачила потерпілого.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_23 пояснила суду, що свідком та очевидцем вбивства потерпілого вона не була, оскільки у цей час вона відпочивала внаслідок вжитого у великої кількості алкоголю, тому стосовно зазначених обставин пояснити нічого не може.

Разом з цим свідок пояснила, що вона раніше проживала з обвинуваченим в цивільному шлюбі близько восьми місяців. Їй відомо про неприязні стосунки які склалися між потерпілим та обвинуваченим, оскільки у грудні місяці між ОСОБА_26 та потерпілим сталася бійка, причиною якої було те, що ОСОБА_26 вибив їй у домі вікно. Внаслідок бійки ОСОБА_26 побив ОСОБА_30 , а ОСОБА_31 при цьому вибив ОСОБА_37 . При цьому вона неодноразово чула від ОСОБА_26 , що той хоче помститися ОСОБА_38 , і погрожував його вбити, чи «зарізати як барашка, оскільки він молодий, йому всього навського 31 рік і він не може бути без зуба». Також раніше ОСОБА_26 конфліктував з її сусідами, бігав за ними з сокирою, тобто іноді вів себе дуже агресивно. Свідок також уточнила, що після вбивства ОСОБА_26 одразу зняв з себе штани та втік, а міліція його шукала, при цьому він переховувався від міліції та казав що його хазяїн відкупе, але вони його швидко знайшли.

Показами свідка ОСОБА_39 про те, що станом на 07.04.2018 року він працював на посаді начальника кримінальної поліції Іванівского ВП Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області та виїжджав на місце скоєння даного вбивства. Прибувши на місце він разом з іншими співробітниками зайшов до будинку, де в коридорі побачив труп. Будинок був не благонадійний. Навколо трупа було багато крові, на перший погляд був проломлений череп. Біля трупу були виявлені сліди взуття. Також на місці злочину було виявлено два свідка, які розпивали спиртні напої. Після проведення прибувшую групою відповідних процесуальних дій та огляду місця події, чим займалися присутні на місці інші відповідні співробітники, він направився у відділ поліції. Вже перебуваючи у відділку він побачив ОСОБА_40 , на одязі якого були наявні сліди крові. Сліди від його взуття були схожі на ті що він бачив біля трупа. Затриманий був у стані алкогольного сп`яніння, казав що він нічого не пам`ятає, далі всі присутні очікували на приїзд перекладача.

Окрім зазначених отриманих в ході судового розгляду показів свідків, вина обвинуваченого також підтверджується наявними в матеріалах судового провадження письмовими доказами, які судом були безпосередньо дослідженні в порядку ст. 358 КПК України, а саме:

-витягом з кримінального провадження № 0000107 з якого вбачається, що 07.04.2018 року до ЄРДР було внесено запис про злочин, вчинений у домоволодінні АДРЕСА_1 , та кваліфікований за ч.1 ст. ст. 115 КК України; (Т. № 1, а.с 71)

-випискою ЄО № 817 від 07.04.2018 відповідно до якого до чергової частини надійшло повідомлення з Іванівської ЦРЛ, що в приватному будинку по АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_16 1961 року народження зі слідами насильницької смерті (пошкоджене обличчя та садни голови); (Т. № 1, а.с.70)

-протоколом огляду місця події від 07.04.2018 року з додатками у вигляді фото таблиці, згідно якого в присутності понятих було оглянуто будинок де був виявлений труп, ОСОБА_16 з численними тілесними ушкодженнями; (Т.№ 1, а.с. 111-131)

-протоколом огляду трупа ОСОБА_16 від 07.04.2018 року з фото таблицею, в присутності понятих, за участю судово-медичного експерта ОСОБА_41 , під час якого виявлено на тілі трупа тілесні ушкодження у вигляді: переломів ребер з 2 по 8. Перелом грудної клітки та ін. тілесні ушкодження; (Т. № 1, а.с.104-110)

-актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 50 від 04.05.2018 року, відповідно до якого смерть ОСОБА_16 полягає в прямому причинному зв`язку з наявними ушкодженнями і настала в результаті закритої травми органів грудної порожнини, у вигляді множинних осколкових переломів ребер з 2 по 8 і грудини з численними пошкодженнями пристінкової плеври, і настала від шоку, що розвинувся у перебігу травматичного процесу. При судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_16 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: множинні садна і синці обличчя, садна правої бічної поверхні грудної клітки, крововиливи у м`які тканини правої бічної поверхні грудної клітки, множинні переломи ребер правої половини грудної клітки та грудини. Загальна кількість ушкоджень виявлених при судово-медичному досліджені трупа - 27, які могли утворитися від дії тупих предметів у місці прикладання травмуючої сили в результаті множинних ударів. Будь-які тілесні ушкодження на долоневій поверхні кистей, пальців, тилі кистей, на задній поверхні передпліч, ліктьових суглобів і плеч, які спостерігаються при спробі захисту і могли б свідчити про можливу боротьбу і самозахист, при судово-медичному досліджені не виявлені. Закрита травма органів грудної порожнини у вигляді множинних осколкових переломів ребер з численними пошкодженнями пристінкової плеври є небезпечними для життя, отже має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. (Т. № 1, а.с. 81-85)

-актом судово-токсологічному дослідженні трупа ОСОБА_16 в крові виявлено 1,73% етилового спирту, що може відповідати середньому ступеню сп`яніння; (Т. № 1, а.с.86)

-актом судово-медичного обстеження лікаря-імунолога № 411/50 від 12.04.2018 проведено дослідження групи крові трупа ОСОБА_16 , яка відноситься до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти-В системою АВО; (Т. № 1, а.с.87)

-висновками імунологічної експертизи № 497 від 22.06.2018 року, відповідно до яких: на спортивних штанах, парі кросівок, які належать підозрюваному ОСОБА_42 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_16 , та від підозрюваного ОСОБА_26 у разі наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події та виключається від підекспертних ОСОБА_18 ОСОБА_23 та ОСОБА_20 (Т. № 1, а.с. 89-93)

-висновками судово-медичної експертизи № 334 від 31.07.2018 року, згідно яких: на штанах ОСОБА_43 виявлені ділянки просучування, що утворені в наслідку просочування матеріалу темно-червоною рідиною, схожою на підсохлу кров. На кросівках виявлені сліди, що мають групові ознаки бризок, які утворені у наслідку падіння бризок темно-червоної рідини, схожої з підсохлою кров`ю на поверхні матеріалу. (Т.№ 1, а.с. 175-182)

Вина обвинуваченого також підтверджується речовими доказами, які були оглянуті в судовому засіданні за участю всіх учасників судового провадження, а саме: речами обвинуваченого, що вилучені у останнього та в яких він був одягнутий в день правопорушення за місцем скоєного злочину (спортивні штани, кросівки). Вказані речові докази, підтверджують наявність на них слідів крові та біологічних зразків ймовірно належних потерпілому, що повністю узгоджується з висновками досліджених імунологічних еспетиз та протоколами оглядів.

Згідно висновків судово-психіатричних експертів № 207 від 22.05.2018 року, ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, будь якими хронічними психічними захворюваннями, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав, в період який відноситься до вчинення інкримінованих йому дій, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, був у повній мірі здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час будь-яких ознак психічних захворювань не виявлено, у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. (Т.№ 1, а.с. 94-97)

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення,суд вважає, що вина обвинуваченого доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) за ч. 1 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Аналізуючи позицію обвинуваченого щодо повного не визнання вини та його пояснення про непричетність до вбивства потерпілого, суд сприймає таку позицію як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності, оскільки доводи обвинуваченого повністю спростовуються отриманими в ході судового розгляду показами очевидця події свідка ОСОБА_20 , який докладно пояснив, що бачив як саме обвинувачений наносив тілесні ушкодження лежачому на підлозі потерпілому ногами в район обличча та голови, і який, в наступному, відштовхнув саме обвинуваченого від потерпілого з метою припинення його протиправних дій.

Зазначені висновки суду також ґрунтуються на тому, що судом, на підставі досліджених в ході судового розгляду експертиз встановлено наявність на одягу та взутті обвинуваченого слідів крові, ймовірність походження якої не виключається від потерпілого. При цьому, при огляді місця події, слідів крові чи іншого біологічного матеріалу потерпілого не було виявлено на жодному з осіб, які були присутні у домоволодінні на час події вбивства, що в свою чергу, спростовує можливість причетності до злочину інших осіб.

Обставини злочину та вина обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину об`єктивно підтверджуються рядом прямих доказів, які викладені вище у вироку суду.

Даючи оцінку показам свідка ОСОБА_20 судом встановлено, що вказані покази є достатньо ґрунтовними, послідовними проте дещо примітивно викладеними, але разом з цим такими, які не тільки підтверджуються обставинами встановленими під час судового розгляду, однак і повністю співвідносяться між собою. Хоча, обставини події мали місце у 2018 році, свідок досить докладно передав зовнішню обстановку подій які з ним відбулись та обставини за яких він бачив як саме обвинувачений наносив тілесні ушкодження потерпілому, а також обставини, які передували безпосередньо події злочину.

Вказані покази є об`єктивними доказами у даному провадженні, оскільки свідок є незацікавленим у будь-якому вирішенні провадження. Довільність показів та їх послідовність при викладені фактів, а також гідна поведінка свідка в судовому засіданні, яка виразилася в спокійному викладі подій очевидцями яких він був, на думку суду свідчить про їх правдивість.

Суд також оцінює покази свідка за своїм внутрішнім переконанням. Оскільки покази надані невимушено, без стороннього тиску, викладені свідком зі своїми особливостями та повністю співвідноситься з обставинами провадження, то суд вважає за необхідне визнати їх достовірними.

Окрім того, обвинувачений жодним чином не спростував вказані покази, які його повністю викривають у вчиненому злочині, і в подальшому під час судового розгляду відмовився надавати будь-які покази щодо обставин правопорушення, які йому інкримінуються, а залишався на версії того що йому нічого не відомо стосовно скоєного злочину оскільки він у цей час спав.

Таким чином, підстав ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_20 у суду не виникло.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого при скоєнні злочину у відношенні потерпілого суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин, а також висновку судово-медичного дослідження (обстеження) № 50 від 04.05.2018 року, згідно якого загальна кількість ушкоджень виявлених при судово-медичному досліджені трупа 27, більшість з яких була завдана у життєво важливі частини тіла потерпілого голову та грудну клітину із застосуванням значної сили, що, на думку суду, беззаперечно свідчить про направленість умислу обвинуваченого саме на спричинення смерті потерпілому.

При цьому суд вважає за необхідне, окрім заявленого органом досудового слідства в обвинувальному акті мотиву, також відмітити наявність іншого мотиву у обвинуваченого на скоєння злочину, оскільки з отриманих в ході судового розгляду показів свідка ОСОБА_23 вбачається, що між обвинуваченим та потерпілим був давній конфлікт, один з епізодів якого відбувся у грудні 2018 року, безпосереднім свідком якого вона була, в ході якого між обвинуваченим та потерпілим відбулася бійка, після чого вона неодноразово чула від обвинуваченого, що той хоче помститися потерпілому, і погрожував його вбити.

Разом з цим, суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами: копії довідки (т.№ 1, а.с. 188) та її «оригіналу» (Т. № 1, а.с.219), згідно яких в приймальному відділенні лікарні черговим лікарем був встановлений факт наявності алкогольного сп?яніння у обвинуваченого, та погоджується з ними, оскільки зазначені документи не відповідають вимогам ст.ст. 85, 86, 93, 94 КПК України, є очевидно різними та встановити порядок у який прокурором був отримани наданий в ході судового розгляду «оригінал» зазначеного «документа» не представилось можливим.

Разом з цим, оскільки факт наявності алкогольного сп?яніння у обвинуваченого під час скоєння злочину є обтяжуючою вину обставиною, та фактично був встановлений судом при допиті свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_39 , суд вважає за необхідне, з урахуванням положень ст. ст. 84, 94 КПК України, визнати доведеним факт наявності стану алкогольного сп`яніння у обвинуваченого під час скоєння злочину.

Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування у повному обсязі проведено досудове слідство, внаслідок якого, зібрані усі докази які викривають обвинуваченого у вчиненому злочині.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік, стан здоров?я та соціальне положення, характер, мотиви, обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною справи, що обтяжуює покарання, суд визнає вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи викладене, наведені данні про особу обвинуваченого та обставини вчиненого злочину, його тяжкість, відсутність пом?якшуючих обставин та наявність обтяжуючих, а також х урахуванням того, що злочин вчинений обвинуваченим є найбільш суспільно небезпечним серед злочинів проти життя та здоров`я особи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у верхніх межах санкції осудної статі виключно у виді позбавлення волі, вважаючи, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а призначене судом покарання буде достатнім для перевиховання особи та попередження скоєння нових правопорушень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев?ять) років.

Строк початку відбування покарання ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) вираховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 07.04.2018 року. (Т.№ 1, а.с. 214-218)

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.04.2018 року (сп. № 522/6125/18, пр. № 1-кс/5226798/20) скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню:

Хустку рожевого кольору з орнаментом, на якій наявні плями бурого кольору, конверт білого кольору з рукописним текстом виконаний ручкою синього кольору (при огляді місця події, за адресою: смт. Іванівка, вул. Шевченко, 54, Іванівського району, Одеської області, в східній кімнаті в південно-східному кутку були проведені змиви стінки.), конверт білого кольору з рукописним текстом виконаний ручкою синього кольору (при огляді місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено змив з стінки тумбочки в приміщенні кухні), конверт білого кольору з рукописним текстом виконаний синього кольору (змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_16 ), конверт білого кольору з рукописним текстом виконаний синього кольору (змив з двері, за адресою: АДРЕСА_1 ), тапочки сірого кольору; светр жіночий синтетичний в орнамент чорного та жовтого кольору, які належать ОСОБА_18 , жіночу сукню з квітами рожевого, жовтого, блакитного, синього, зеленого кольору на якій наявні плями бурого кольору, яка належить ОСОБА_23 , чоловічі штани сірого кольору; светр білого кольору, на якому наявні плями бурого кольору; жилетка чоловіча сірого кольору, які належать ОСОБА_45 , чоловічі джинсові штани темно синього кольору; светр сірого кольору на рукавах орнамент сірого та зеленого кольору, які належать ОСОБА_20 , чоловічі спортивні штани темно синього кольору з білими смугами по бокам, на яких наявні плями бурого кольору; кросівки чорного кольору, на яких наявні плями бурого кольору, які належать ОСОБА_44 , конверт білого кольору з рукописним текстом виконаний синього кольору (змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_16 ), конверт білого кольору в середині якого мається змив з правої руки Джамал Бін Омар Бін Мактуф, конверт білого кольору в середині якого мається змив з лівої руки Джамал Бін Омар Бін Мактуф, конверт білого кольору в середині якого мається зрізи нігтів з лівої руки Джамал Бін Омар Бін Мактуф, конверт білого кольору з в середині якого мається зрізи нігтів з правої руки Джамал Бін Омар Бін Мактуф, конверт білого кольору в середині якого мається зрізи нігтів з правої руки ОСОБА_20 , конверт білого кольору в середині якого мається зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_20 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з лівої руки ОСОБА_20 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з правої руки ОСОБА_20 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з правої руки ОСОБА_45 , конверт білого кольору в середині якого мається змиви з правої руки ОСОБА_45 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з лівої руки Аль-Ахмет Вісан Ісмаіль, конверт білого кольору в середині якого мається зрізи нігтів з правої руки Аль-Ахмет Вісан Ісмаіль, конверт білого кольору в середині якого мається зрізи нігтів з лівої руки Аль-Ахмет Вісан Ісмаіль, конверт білого кольору в середині якого маються зрізи нігтів з правої руки ОСОБА_18 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з лівої руки ОСОБА_18 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з правої руки ОСОБА_18 , конверт білого кольору в середині якого маються зрізи нігтів з лівої руки ОСОБА_23 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з лівої руки ОСОБА_23 , конверт білого кольору в середині якого мається змив з правої руки ОСОБА_23 , джемпер синтетичний чорного кольору; чоловіча кофта на змійці синього кольору, на якій наявні плями бурого кольору; спортивна синтетична кофта синього кольору, на якій наявні плями бурого кольору; светр синтетичний з орнаментом блакитного і сірого кольору, на якій наявні плями бурого кольору; штани спортивні синтетичні синього кольору; футболка зі смугами білого, сірого, синього, червоного кольору, на якій наявні плями бурого кольору; кофта на змійці синього кольору, на якій наявні плями бурого кольору; чоловічі штани чорного кольору; шкарпетки сірого кольору, які належали потерпілому ОСОБА_16 , - підлягають знищенню після набрання вироком законної сили.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2