Єдиний унікальний номер 243/1119/20
Провадження номер 1-кп/243/464/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

власника майна ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000677 від 11.12.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Макіївка Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньої, працюючої начальником відділу Департаменту інвестиційно-іноваційного розвитку і зовнішніх відносин Донецької обласної державної адміністрації, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_11 строком на 2 місяці, посилаючись на існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора. Окрім того, потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , заявлено клопотання про прийняття цивільних позовів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та визнання їх цивільними позивачами.

Від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надійшли заяви про визнання їх потерпілими, які обґрунтовані тим, що під час ДТП загинув їх син ОСОБА_14 , та визнання їх цивільними позивачами, оскільки їм заподіяно моральної шкоди, внаслідок чого вони звернулися із цивільним позовом.

Прокурор, потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечень щодо клопотань ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не висловили.

Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вважали що прокурором не доведено наявність ризику та просили суд відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що обвинувачена дотримувалася покладених на нею слідчим суддею обов`язків, пункти пропуску через лінію розмежування зачинені через карантин, ризик впливу на потерпілих відсутній. Окрім того, захисник та обвинувачена заперечили щодо клопотань ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , оскільки коло потерпілих вже було встановлено під час досудового розслідування, при вирішенні клопотання про прийняття цивільних позовів поклалися на розсуд суду.

Окрім того, до суду надійшло клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту майна, за змістом якого він просив скасувати арешт, накладений під час досудового розслідування на належний йому автомобіль марки Chevrolet Epica LA69 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 , та повернути йому автомобіль. Своє клопотання обґрунтував тим, що всі необхідні експертизи та дослідження у кримінальному провадженні вже проведені, він ніякого відношення до ДТП не має, а автомобіль йому потрібен для використання за призначенням.

Обвинувачена ОСОБА_11 та її захисник ОСОБА_10 підтримали клопотання власника майна, просили його задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту майна, зауважуючи, що автомобіль є речовим доказом та має важливе значення для кримінального провадження, тому клопотання про скасування арешту автомобіля є передчасним. Потерпілі підтримали позицію прокурора, зазначили, що власником майна не доведені правові підстави для зняття арешту з майна.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_11 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до ч. 2 цієї статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є особисте зобов?язання, особиста порука, застава, домашній арешт та тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд зауважує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Норми КПК України не містять визначення поняття обґрунтованість підозри.

Втім, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року). Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема протоколом огляду місця події від 11.12.2019 р., висновками судово-медичних експертиз та протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_11 , під час якого вона розповіла та показала на місці обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_11 раніше не судима, працює, не заміжня, дітей не має, мешкає разом з батьками у с.Щурове, однак, зареєстрована у м.Макіївка, що тимчасово не підконтрольне органам державної влади України. В той же час їй повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, за яке чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

На підтвердження ризику переховування ОСОБА_11 від суду стороною обвинувачення зазначено, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_11 у разі визнання її винуватою, може побудити ОСОБА_11 на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності. Суд приймає доводи сторони захисту щодо неможливості обвинуваченої виїхати до тимчасово непідконтрольної органам державної влади на даний час у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, однак, зазначає, що зазначені заходи мають строковий характер, тому з урахуванням вищевказаних обставин, не виключають наявність ризику переховування обвинуваченої від суду.

На підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні прокурором зазначено, що потерпілий ОСОБА_7 , який є очевидцем ДТП, перебуває у службовому підпорядкуванні за місцем роботи. Однак, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що він працює в іншому відділі, ніж обвинувачена, у її службовому підпорядкуванні не перебуває.

Окрім того, прокурор у клопотанні послався на наявність ризику перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, однак не обґрунтував його. Суд враховує, що за змістом обвинувального акту стороною обвинувачення вказано на наявність щирого каяття обвинуваченої у вчиненому, за змістом клопотання потерпілої ОСОБА_5 під час досудового розслідування обвинувачена визнавала себе винною, що унеможливлює наявність ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків, у зв`язку із відсутністю мети такого незаконного впливу як ухилення від кримінальної відповідальності.

Суд приймає до уваги відсутність інших ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, враховує, що вона має постійне місце роботи, мешкає в м.Лиман, а працює в м.Краматорську. Суд зазначає, що ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є єдиною підставою для продовження або обрання запобіжного заходу, оскільки при вирішенні вказаного питання, окрім цих обставин, суд приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України.
Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_11 , тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що вона може переховуватися від суду (відсутність сталих соціальних зв`язків, наявність зареєстрованого місця проживання та тимчасово непідконтрольній території), у зв`язку з чим суд вважає, що є законні підстави для продовження відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_11 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

Розглядаючи заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання їх потерпілими у кримінальному провадженні, суд зазначає наступне.

Положенням ч.1 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. Згідно з ч.6 ст.55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи, положення ч.1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім?ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім?ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

За відомостями свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_14 є ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Тобто, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є батьками померлого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, заява про визнання потерпілими у кримінальному провадженні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розглядаючи цивільні позови ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/ або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Положенням ч.1 ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред?явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Суд вважає заявлені клопотання законними та обґрунтованими, тому вони підлягають задоволенню, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 визнаються цивільними позивачами, а ОСОБА_11 - цивільним відповідачем.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту майна, суд враховує наступне.

Положенням ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 16.12.2019 р. було накладено арешт на автомобіль марки Chevrolet-Epica LA69, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , із забороною користування та відчуження цього майна. Зі змісту ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, зазначений транспортний засіб зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. На даній стадії розгляду кримінального провадження судом ще не досліджувалися докази, а автомобіль Chevrolet-Epica LA69, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Підсумовуючи вищенаведене, суд зауважує, що потреба в скасуванні даного арешту на теперішній час не відпала, а тому вказане клопотання ОСОБА_12 задоволенню не підлягає.

Заслухавши думку учасників процесу, які вважали за можливе призначити справу до судового розгляду, судова колегія приходить до висновку, що:

1) дана справа підсудна Слов`янському міськрайонному суду Донецької області;

2) справа підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні;

3) до судового розгляду необхідно викликати учасників судового провадження;

4) підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Згідно ч. 1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_11 інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення, нижча межа санкції якого становить 5 років, тому необхідно зобов`язати орган з питань пробації скласти, відповідно до ст. 9 Закону України Про пробацію, досудову доповідь - письмову інформацію для суду, що характеризує обвинувачену.

З огляду на вищенаведене суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 194, 197, 201, 202, 331, 371-372, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, прийняти до провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 29 травня 2020 року о 09-00 год. у приміщенні Слов`янського міськрайонного суду за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з 27 травня 2020 року по 25 липня 2020 року включно, заборонивши їй в період з 22 (двадцяти двох) годин вечора по 05 (п`яту) годину ранку залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до Слов`янського міськрайонного суду;

2) не відлучатися із населеного пункту місця проживання без дозволу прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення.

У разі невиконання обвинуваченою ОСОБА_11 покладених на неї вищевказаних обов`язків до неї буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Визнати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 потерпілими у кримінальному провадженні.

Прийняти цивільні позови від ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 цивільними позивачами по цьому кримінальному провадженню.

Визнати ОСОБА_11 цивільним відповідачем по цьому кримінальному провадженню.

Клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту майна, а саме автомобіля Chevrolet-Epica LA69 ЗНГ, державний номер НОМЕР_1 , - залишити без задоволення.

Доручити представнику органу персоналу пробації підготувати, відповідно до ст. 9 Закону України Про пробацію, досудову доповідь про обвинувачену ОСОБА_11 , яку подати до суду в строк до 15 червня 2020 року.

Роз`яснити обвинуваченій, що їй надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 28.05.2020 о 08-00 год.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1