ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 192/980/20 (пр. № 1-кп/201/1336/2020), відомості про яке 07 травня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельниково Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, з неповною загальною середньою освітою, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року близько 17.50 години обвинувачений ОСОБА_6 , знаходився в приміщенні будинку, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де між ним та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_8 , тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати будинку, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , 07 травня 2020 року приблизно о 17.55 години, діючи умисно, протиправно, бажаючи настання смерті потерпілому ОСОБА_8 , підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився в положенні сидячи навприсядки та загостреною частиною леза будівельного ножа, який тримав в правій руці, умисно, зі значною силою здійснив механічну дію, а саме натискування на шию з одночасним рухом загостреної частини леза по поверхні передньої частини шиї, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , відповідно до висновку експерта № 1577е від 18.06.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді масивної різаної рани передньої поверхні шиї з ушкодженням внутрішньої яремної вени, пересіченням жувального м`язу праворуч з наявністю численних джерел кровотечі, проникаючого поранення гортані (ушкодження щитоподібного хряща), що супроводжувалось масивною кровотечею, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, розуміючи, що наніс потерпілому ушкодження в наслідок якого почалась гостра крововтрата та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 та бажаючи її настання, вважаючи, що виконав всі необхідні дії для настання смерті потерпілого ОСОБА_6 , залишився в приміщенні вказаного будинку, а ОСОБА_8 , затиснувши рукою поранення на шиї, вибіг на подвір`я вказаного домоволодіння, де йому була надана медична допомога ОСОБА_9 .

Смерть ОСОБА_8 не настала з причин не залежним від волі ОСОБА_6 , оскільки потерпілому своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно 07 травня 2020 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_8 перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , де на кухні між ними виник словесний конфлікт, в ході якого, ОСОБА_8 вдарив його рукою по обличчю. Після чого, він відійшов від ОСОБА_8 , однак конфлікт продовжувався, оскільки він попросив ОСОБА_8 віддати йому мобільний телефон, але останній відмовив повертати телефон і, вдаривши його повторно, повернувся до нього спиною і почав залишати кімнату. В той момент, коли ОСОБА_8 повернувся до нього спиною, він взяв ніж та вдарив ним потерпілого ОСОБА_8 в область шиї. Після удару, ОСОБА_8 , схопившись за шию, вибіг з кімнати, а він залишився відпочивати.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими письмовими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, а саме:

-витягом з ЄРДР № 0000250 від 07 травня 2020 року, відповідно до якого, було розпочато досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за повідомленням про замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 , яке мало місце 07 травня 2020 року близько 17.50 години у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (т.1, а.с. 1);

-проколом огляду місця події від 07 травня 2020 року, відповідно до якого, слідчим у присутності потерпілих і власника ОСОБА_10 , яка надала письмову згоду на огляд домоволодіння, було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, розташоване у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , в ході якого, були виявлені предмети та речі, які мають відношення до обставин цього кримінального правопорушення (т.1, а.с. 11, 12-13, 17-23);

-протоколом отримання біологічних зразків для експертизи у підозрюваного ОСОБА_6 від 07 травня 2020 року (т. 1, а.с. 32);

-протоколом отримання зразків для експертизи у підозрюваного ОСОБА_6 від 13 травня 2020 року (т. 1, а.с. 80);

-протоколом отримання зразків для експертизи у потерпілого ОСОБА_8 від 13 травня 2020 року (т. 1, а.с. 82);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20 травня 2020 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 добровільно і впевнено повідомив про конкретні обставини нанесення ним обвинуваченим ОСОБА_6 тілесного ушкодження ножем в область шиї, вказавши на його локалізацію і механізм утворення, а отже, суд вважає за можливе прийняти до уваги слідчий експеримент, як доказ винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (т.1, а.с. 131-133);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27 травня 2020 року, відповідно до якого, підозрюваний ОСОБА_6 в присутності свого захисника добровільно і впевнено пояснив обставини і відтворив обстановку, в якій наніс удар ножем в область шиї потерпілого ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 145-147);

-висновком експерта № 1577е від 18 червня 2020 року, відповідно до якого, за даними медичної документації та при огляді у ОСОБА_8 виявлено тілесне ушкодження у вигляді: масивної різаної рани передньої поверхні шиї з ушкодженням внутрішньої яремної вени, пересіченням жувального м`язу праворуч з наявністю численних джерел кровотечі, проникаючого поранення гортані (ушкодження щитоподібного хряща), що супроводжувалось масивною кровотечею. Виявлене у нього тілесне ушкодження у вигляді: масивної різаної рани шиї з ушкодженням судини, м`язу та хряща, спричинено від механічної дії (натискування на шию і одночасний рух предмета по поверхні шиї) гострого предмету, який володів ріжучими властивостями, яким могло бути і лезо ножа або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявленого у нього тілесного ушкодження, дані медичної документації (стан хворого на момент госпіталізації), можливо вказати, що воно спричинено незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР», тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові. За своїм характером виявлене у нього тілесне ушкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-і,о,п, „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Локалізація та характер виявленого у нього тілесного ушкодження, механізм його спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту за його участі. Локалізація та характер виявленого у гр. ОСОБА_8 тілесного ушкодження, не суперечать локалізації та характеру на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту за його участі;

-висновком експерта № 423 від 20 травня 2020 року, відповідно до якого, кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1, а.с. 95-96);

-висновком експерта № 423/1 від 20 травня 2020 року, відповідно до якого, при дослідженні зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 встановлена група 0 із ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1, а.с. 98-99);

-висновком експерта № 423/2 від 11 червня 2020 року, відповідно до якого, при серологічному дослідженні крові у слідах на кофті (об`єкт №1,2) і на черевиках (об`єкти №№21-30), виявлені антиген А та ізогемаглютинін анти-В, що вказує на приналежності крові у слідах - об`єкти №№1,2,21-30, до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном H за ізосерологічною системою АВ0. Також не можна виключити присутність крові особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 у разі змішування крові від кількох осіб. Походження у слідах на кофті (об`єкт №1,2) і на черевиках (об`єкти №№21-30), не виключається від потерпілого ОСОБА_8 , оскільки групова властивість крові в слідах - об`єкти №№17-32, співпадає з груповою характеристикою крові ОСОБА_8 . Зважаючи на те що один з виявлених антигенів, а саме антиген Н, є групоспецифічним для крові підозрюваного ОСОБА_6 , походження крові у слідах на кофті (об`єкт №1,2) і на черевиках (об`єкти №№21-30), не виключається від підозрюваного ОСОБА_6 , тільки у разі змішування з кров`ю ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 101-105);

-висновком експерта № 423/3 від 25 травня 2020 року, відповідно до якого, при серологічному дослідженні слідів крові на тампоні (об`єкт № 1), встановлена група крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові на ватному тампоні зі змивом (об`єкт № 1) від потерпілого ОСОБА_8 , група крові якого співпадає з встановленою на ватному тампоні зі змивом групою крові (т. 1, а.с. 107-109);

-висновком експерта № 432/1 від 04 червня 2020 року, відповідно до якого, на клинку ножа (об`єкт №1), наданого на дослідження, встановлена наявність крові людини. Статева належність крові в об`єкті №1 не визначена через відсутність формених елементів крові, при серологічному досліджені крові виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО. Отримані результати досліджень дають можливість висловитись, що кров на клинку ножа могла походити від потерпілого ОСОБА_8 , та не могла походити від підозрюваного ОСОБА_6 , враховуючи групову належність їх крові. На рукоятці ножа (об`єкт №2) наявність крові не встановлена. На ножі епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені (т. 1, а.с. 111-114);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2020 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 добровільно та впевнено вказав на фотознімок підозрюваного ОСОБА_6 , як особу, яка 07 травня 2020 року у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , нанесла йому один удар ножем по шиї (т. 1, а.с. 140-142);

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 травня 2020 року, відповідно до якого, свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_9 добровільно та впевнено вказали на фотознімок підозрюваного ОСОБА_6 , як особу, яка 07 травня 2020 року у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , нанесла один удар ножем по шиї ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 134-139);

-висновком судово-психіатричної експертизи № 303 від 19 червня 2020 року, відповідно до якої, ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад душевної діяльності, недоумства або інших хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в цей час психічні й поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. За своїм психічним станом в той період часу він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових медичних заходів не потребує (т. 1, а.с. 148-150).

Оцінюючи та аналізуючи вищенаведені докази, суд вважає їх допустимими, належними та достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

А отже, враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, характеру дій обвинуваченого, застосованого останнім травмуючого предмету у вигляді ножа, маючого колючо-ріжучі властивості, мотиву вчинення злочину, наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент заподіяння, причинам, з яких злочин не було доведено до кінця, зокрема, надання своєчасної допомоги потерпілому іншими особами, поведінці обвинуваченого до і після вчинення злочину, який після вчинення злочину жодних дій щодо допомоги потерпілому не здійснив, а також не вжив жодних заходів щодо відшкодування шкоди, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, не відшкодував шкоди потерпілому, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з його реальним відбуванням, або застосування ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, саме призначення такого покарання у виді позбавлення волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме вимогам ст. 65 КК України та принципам справедливості, достатності і розумності.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 07 травня 2020 року, залишивши йому до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України, до призначеного судом покарання, строк його попереднього ув`язнення з 07 травня 2020 року по день набрання цим вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день позбавлення волі дорівнює одному дню попереднього ув`язнення.

Речові докази елементи одягу, ніж, змиви на ватні тампони, паперові конверти з залишками змивів, зразків крові і контролем марлі, які зберігаються у камері схову речових доказів Солонянського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції № 000261, № 000265) - знищити; зразки нігтів та змиви з долоней рук ОСОБА_6 зберігати у матеріалах кримінального провадження;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3