Провадження № 1-кп/582/11/20
Справа № 582/844/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" травня 2020 р.

Недригайлівський районний суд у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів матеріали кримінального провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232 від 19 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горове, Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого:

- 09.06.2015 Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 6 місяців арешту;

- 25.01.2017 Липоводолинським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки;

- 26.02.2018 Недригайлівським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 28.10.2018 близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в с. Вільшана, Недригайлівського району Сумської області в районі автостанції наздогнав ОСОБА_6 , та почав примусово заставляти його їхати з ним відпочивати. ОСОБА_8 разом та ОСОБА_9 , які в той час також знаходилися разом з ОСОБА_6 , запропонували останньому піти вперед, з метою уникнення конфлікту. Після цього, ОСОБА_4 поблизу господарства №7 по вул. Зарічній в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області наздогнав ОСОБА_6 , та завдав йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, а потім наніс ще один удар тією ж рукою в область зубів. Вказаними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді пара орбітальної гематоми зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 46 від 21.01.2019 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Від отриманих ударів, ОСОБА_6 присів до землі, прикривши своє обличчя руками. ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, відкрито зірвав з шиї ОСОБА_6 золотий ланцюжок з хрестиком та з кишені куртки викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus».

Таким чином, реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, передбачаючи можливість настання суспільно- небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_4 , діючи повторно, заволодів майном ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 5 Plus», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/223е від 30.01.2019 складає 3973,00 грн., з сім картою оператора мобільного зв`язку МТС, яка не має цінності для потерпілого, на рахунку якої грошових коштів не знаходилося; золотим ланцюжком, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/224е від 24.01.2019 складає 16389,91 грн.; золотим кулоном у вигляді хрестика, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/221е від 25.04.2019 складає 6000,18 грн.

З місця вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , намагався зникнути, але невдовзі був зупинений ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , яким на їх вимогу передав викрадені у потерпілого ОСОБА_6 речі.

Своїми протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, ОСОБА_4 , заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 26363,09 грн., яку відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково лише в нанесеннні потерпілому легких тілесних ушкоджень та в судовому засіданні пояснив, що восени (точної дати не пам`ятає) відпочивав зі своїм знайомим ОСОБА_10 в с. Вільшана, Недригайлівського району у кафе «Червона Рута». Там він познайомився з ОСОБА_6 . В кінці вечірки ОСОБА_6 попросив провести його додому. ОСОБА_4 викликав таксі, яке чекало на них поблизу автостанції. Він разом з ОСОБА_6 пішли в сторону автостанції де їх чекало таксі. До них позаду приєдналися ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Коли дійшли до містка між ним та ОСОБА_6 виникла суперечка внаслідок якої останній наніс йому удар в живіт, після чого ОСОБА_6 відразу пішов, а ОСОБА_4 , порозмовлявши з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , приблизно через 3 хвилини пішов за ОСОБА_6 , щоб з`ясувати відносини.

Невдовзі він побачив ОСОБА_11 який намагався вдарити його по голові щекетною планкою на кінці якої був цвях. Він ухилився від удару по голові, але удар пройшовся по шиї . Захищаючись таким чином ОСОБА_12 в свою чергу наніс удар ОСОБА_11 в область обличчя, при цьому вибивши останньому зуба.

Під час даного конфлікту у ОСОБА_6 порвався ланцюжок, який був на його шиї. ОСОБА_12 це помітив, підняв ланцюжок з землі та віддав його ОСОБА_6 , при цьому вибачився та пішов в сторону автомобіля таксі де його чекав ОСОБА_13 .. Зазначив, що дійсно побився із ОСОБА_6 , але нічого у нього не викрадав. Цивільний позов ОСОБА_6 визнав частково.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 28.10.2018 він разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відпочивали в кафе «Червона Рута». Після закінчення вечірки він з вищевказаними особами вийшли із кафе. В цей момент до нього підійшов ОСОБА_4 зі своїм знайомим та почали вмовляти його йти з ними. Вподальшому ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пішли додому. Проходячи повз автостанцію, поблизу містка, їх наздогнали ОСОБА_4 та його знайомий. Після цього ОСОБА_4 знову почав прискіпливо наполягати щоб він поїхав з ними. На пропозицію ОСОБА_4 він не погодився та пішов далі. По дорозі додому ОСОБА_6 відчув, як хтось його потягнув за капюшон, а коли повернувся то побачив ОСОБА_4 який наніс йому два удари в обличчя та вибив ОСОБА_6 зуб. Від вказаних ударів ОСОБА_6 впав на коліна, після чого відчув як ОСОБА_4 зірвав з його шиї золотого ланцюжка з хрестиком а потім забрав з його кишені мобільний телефон та пішов. Він став кричати, звати на допомогу та вимагати повернення викрадених речей а потім піднявшись на ноги, пішов слідом за ОСОБА_12 до містка, де побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Підійшовши до них, ОСОБА_8 розповів, що зупинив ОСОБА_4 та забрав у нього викрадені речі які і були йому повернуті. До цього часу ОСОБА_4 ніяких збитків не відшкодував. Просив суд позов в частині стягнення моральної шкоди задовільнити в повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 дав суду показання, в яких зазначив, що того дня (точної дати не пам`ятає) у кафе «Червона Рута», яке знаходиться в с. Вільшана Недригайлівського району Сумської області, вони святкували день народження його дружини. Коли вже зібрались їхати додому запропонували ОСОБА_6 , в зв"язку з тим що він був напідпитку, підвезти додому. В цей час до ОСОБА_6 підійшли двоє невідомих чоловіків та почали його тягнути за руки до себе, говорили, що він їх знайомий, пропонували продовжувати відпочивати разом з ними. Оскільки невідомі особи називали ОСОБА_6 « ОСОБА_16 » у нього виникла підозра, що вони не знайомі та можуть нашкодити ОСОБА_6 . Так як вони всі в автомобіль не помістились, то вирішили йти пішки та провести ОСОБА_11 додому.. ОСОБА_6 пішов вперід а він разом із своїм братом ОСОБА_9 йшли позаду. По дорозі додому помітили, що за ними йде ОСОБА_4 зі своїм знайомим. Коли проходили через міст, їх перегнав ОСОБА_4 та побіг за ОСОБА_6 . Через кілька хвилин він почув крик ОСОБА_11 та невдовзі побачив, що ОСОБА_4 вже повертався назад. він зрозумів що ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_6 і щось у нього викрав а тому запропонував ОСОБА_4 , щоб той віддав все, що вкрав у ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 дістав зі своєї кишені золотий ланцюжок з хрестиком та мобільний телефон. Коли підійшли до ОСОБА_6 то побачив на його обличчі кров.

Свідок ОСОБА_9 , пояснив суду, що того дня вони святкували день народження у кафе «Червона Рута». Разом з ними був присутній і ОСОБА_6 . Коли вже всі зібрались їхати додому то запропонували ОСОБА_6 підвезти його додому. В цей час до ОСОБА_6 підійшли двоє невідомих чоловіків та почали вмовляти його поїхати разом з ними на що останній відмовлявся. Побачивши таке він разом з ОСОБА_8 вирішили провести ОСОБА_6 додому.

Рухаючись позаду вони помітили, що ОСОБА_4 з невідомим йому чоловіком йдуть слідом за ними. Коли проходили через міст, їх обігнав ОСОБА_4 та побіг за ОСОБА_6 який у той час йшов неподалік попереду. Через кілька хвилин він почув крики ОСОБА_6 та невдовзі побачив, що ОСОБА_4 вже повертався назад.

Він зрозумів, що ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 вдарив його та забрав у нього якісь речі. Він разом зі своїм братом ОСОБА_8 зупинили ОСОБА_4 та повідомили останньому що вони його впізнали і, щоб той віддав все, що вкрав у ОСОБА_6 добровільно, так як в іншому випадку вони повідомлять до поліції. Після чого ОСОБА_4 дістав зі своєї кишені золотий ланцюжок з хрестиком, мобільний телефон та повернув їх. Коли підійшли до ОСОБА_6 то побачив на ньому тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_15 , пояснила суду, що того дня вони святкували день народження у кафе «Червона Рута». Коли вийшли потанцювати, то побачили ОСОБА_6 , який стояв поблизу барної стійки, а біля нього знаходились двоє чоловіків, один з яких ОСОБА_4 . Вона зазначила, що ОСОБА_4 називав ОСОБА_6 не « ОСОБА_17 », а « ОСОБА_16 ». Коли вже зібрались їхати додому запропонували ОСОБА_6 підвезти додому, але в автомобіль всі не помістились, тому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вирішили йти пішки. Коли приїхали додому вона попросила сина ОСОБА_18 повернутись до бару та привезти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Через деякий час вона почула гомін біля подвір`я та побачила що йдуть ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Крім того зазначила, що побачила у ОСОБА_6 тілесні ушкодження на голові біля виска.

Свідок ОСОБА_14 надала аналогічні свідчення, що й свідок ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_18 , пояснив суду, що 28.10.2018 він приїхав до кафе «Червона Рута», щоб забрати своїх родичів додому. Його батько ОСОБА_8 та дядько ОСОБА_9 не поїхали, оскільки хотіли провести свого знайомого ОСОБА_6 додому. Коли привіз додому ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , то вирішив повернутися за ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , але приїхавши до кафе побачив, що їх там уже не було. Коли повернувся додому побачив, що вони вже підходять до подвір`я. Крім того зазначив, що побачив у ОСОБА_6 кров на обличчі.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний в режимі відеоконференції, повідомив суду, що того дня (точної дати не пам`ятає) він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 відпочивали у кафе «Червона Рута», яке знаходиться в с. Вільшана. Саме там ОСОБА_4 зустрів свого знайомого ОСОБА_6 . ОСОБА_6 сам попросив ОСОБА_4 провести його додому, оскільки був дуже п`яним та ледве тримався на ногах. ОСОБА_10 зазначив, що він особисто не бачив та не чув, що відбувалось між ними. Коли ОСОБА_4 повернувся, то розповів, що хотів допомогти ОСОБА_6 , а той його вдарив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , який працює таксистом, пояснив суду, що знає ОСОБА_4 як клієнта. Того дня він приїхав до кафе «Червона Рута» на виклик ОСОБА_4 . ОСОБА_4 попросив відвезти його знайомого додому, але він відмовив ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_4 сказав чекати їх біля автостанції, а сам зі своїм знайомим пішли проводити ОСОБА_6 додому. Коли вийшов з машини покурити, то побачив що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка, а потім бійка. Він почув як ОСОБА_4 запитував у ОСОБА_6 за що той його ударив.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується наступними зібраними та дослідженими в ході судового розгляду належними, допустимими доказами, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження № 0000232 про внесення до ЄРДР 19.11.2018 відомостей про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, згідно якого: 28.10.2018 близько 04 год. 00 хв. невстановлена особа перебуваючи в с. Вільшана, Недригайлівського району Сумської області по вул. Зарічна, поблизу буд. № 7 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 , у вигляді гематом та незаконно заволоділа майном останнього, а саме мобільним телефоном та золотим ланцюжком з хрестиком, чим завдала матеріального збитку останньому;

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.11.2018, згідно якого останній зазначив коли та при яких обставинах ОСОБА_4 відкрито заволодів його речами та завдав йому тілесних пошкоджень;

- висновком експерта від 24.01.2019 № 19/119/11-1/224е за результатами судової товарознавчої експертизи щодо вартості золотого ланцюжка;

- висновком експерта від 30.01.2019 № 19/119/11-1/223е за результатами судової товарознавчої експертизи щодо вартості мобільного телефона;

- висновком експерта від 25.04.2019 № 19/119/11-1/221е за результатами судової товарознавчої експертизи щодо вартості золотого хрестика;

- висновком експерта № 46 від 21.01.2019, згідно якого ОСОБА_6 було завдано легких тілесних ушкоджень;

- висновком експерта № 127 від 19.04.2019, згідно якого локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 у вигляді пара орбітальної гематоми зліва (вказана в наданій на судово-медичну експертизу медичній документації) не виключає можливості утворення її при обставинах продемонстрованих потерпілим під час слідчого експерименту;

- заявою ОСОБА_6 від 13.12.2018, згідно якої останній надав слідчому мобільний телефон, золотий ланцюжок з хрестиком, для огляду та долучення вказаних речей в якості речових доказів до кримінального провадження № 0000232;

- протоколом огляду предметів з фото таблицею до нього від 13 грудня 2018 року, згідно якого оглянуто ланцюжок та хрестик, які виготовлені з металу жовтого кольору. На одному кінці ланцюжка мається карабін для застібання ланцюжка, а вушко, в яке вставляється карабін, на іншому кінці ланцюжка відсутнє, тобто у ланцюжка мається пошкодження. Пошкоджень на хрестику не виявлено;

- протоколом огляду предметів з фото таблицею до нього від 13 грудня 2018 року, згідно якого оглянуто мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Plus». Корпус телефону виготовлений із пластмаси чорного кольору. Екран сенсорний. Мобільний телефон пошкоджень не має;

- постановою про визнання речових доказів та визначення їх місця зберігання від 13 грудня 2018 року, відповідно до якої золотий ланцюжок із кулоном у вигляді хреста та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5 Plus», визнано речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000232 та передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.01.2019, проведеного у присутності двох понятих, за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого останній демонстрував та розповідав про подію, яка сталась в ніч з 27.10.2018 на 28.10.2018;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками до нього від 04.12.2018, згідно якого у присутності двох понятих, потерпілий ОСОБА_6 впізнає особу під № 1;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фото таблицею до нього від 17 квітня 2019 року, проведеного у присутності двох понятих, за участю світка ОСОБА_8 , відповідно до якого останній демонстрував та розповідав про подію, яка сталась близько 04 год. 00 хв. 28.10.2018;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками до нього від 04.12.2018, згідно якого у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_8 впізнає особу під № 3;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.04.2019, проведеного у присутності двох понятих, за участю свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого останній демонстрував та розповідав про подію, яка сталась в ніч з 27.10.2018 на 28.10.2018;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками до нього від 22.04.2019, згідно якого у присутності двох понятих, свідок ОСОБА_9 впізнає особу під № 3.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у відкритому викраденні майна поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, на думку суду, його вина доведена в судовому засіданні показами самого обвинуваченого, який підтвердив сам факт скоєного насильства, яке не було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, його вина підтверджується показами самого потерпілого ОСОБА_20 , допитаних в ході судового слідства свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 інших свідків, а також зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та матеріалами відеозаписів з технічних носіїв.

Допитані в судовому засіданні, за клопотаннням сторони захисту та обвинуваченого, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_19 жодним чином не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні ним відкритого викрадення майна поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у відкритому викраденні майна поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, на думку суду, є обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Оцінюючи докази досліджені та перевірені в судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю.

Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, грабіж, вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжчують покарання.

ОСОБА_4 неодноразово був засуджений, на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, з місця проживанння та за місцем відбування покарання характеризується позитивно.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання є наявність на утриманні обвинуваченго двох малолітніх дітей.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Рецидив злочину, як обставина, що обтяжчує покарання, буде відсутній, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжчує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжчує, а тому дана обставина підлягає виключенню.

ОСОБА_4 слід призначити покарання, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, так як даний злочин ним вчинено після постановлення попереднього вироку, частково приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлений цивільний позов.

Так, потерпілий просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 26 363 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав свій позов лише в частині стягнення моральної шкоди, і відмовився від вимог в частині стягненння матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов в частині стягнення моральної шкоди, визнав частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 5 та ч. 7 ст. 128, ст. 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана неправомірними діями немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Оцінюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з положень ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахування інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Граничні межі, при визначенні розміру моральної шкоди законодавством не встановлені.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, судом враховано вимоги розумності та справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого. Крім того, у судовому засіданні встановлений причинний зв`язок між протиправними діями обвинуваченого та шкодою, яка настала для потерпілого в результаті його неправомірних дій. За таких обставин грошова компенсація у розмірі встановленому судом є адекватною понесеним моральним втратам.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 126 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати у справі на проведення експертиз слід відшкодувати за рахунок ОСОБА_4 на користь держави.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 369, 370, 373, 374, 424, КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Недригайлівського районного суду від 26 лютого 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 22 травня 2020 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на проведення експертиз, у розмірі 1329 (одна тисяча триста двадцять дев`ять) гривень 03 копійки.

Речові докази:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5 Plus», золотий ланцюжок та золотий кулон у вигляді хрестика, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 дозволити власнику використовувати за призначенням.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення їм копій вироків.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1