печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000277 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:
28.03.2020 слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000277 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Управлінням з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000277 від 13.03.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, наказом заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області від 15.12.2015 № 3338к ОСОБА_7 призначено на посаду прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1.

З огляду на виконання ОСОБА_7 , виконуючи повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0004809, будучи старшим групи прокурорів, наділений організаційно-розпорядчими функціями, а відтак являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 03.01.2020 визначений старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0004809 віл 12.08.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння ОСОБА_8 грошовими коштами в сумі 129 тис. грн.,досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, а нагляд у формі процесуального керівництва прокурорами Одеської місцевої прокуратури № 1.

З огляду на виконання ОСОБА_7 , виконуючи повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0004809, будучи старшим групи прокурорів, наділений організаційно-розпорядчими функціями, а відтак являється службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Разом з цим, ОСОБА_7 переслідуючи корисливі мотиви з метою незаконного збагачення вчинив корупційний злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Здійснюючи нагляд у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0004809 від 12.02.2017 за ч. 3 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 встановив причетність до вказаного правопорушення ОСОБА_8 , який являється племінником ОСОБА_9 .

Переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_7 06.03.2020 висунув вимогу ОСОБА_9 передати йому неправомірну вигоду у розмірі 25 тис. дол. США, за перекваліфікацію вказаного кримінального провадження з ч. 3 на ч. 2 ст. 190 КК України та вчинення залежних від нього дій щодо його закриття у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому небажаюча бути викритим, ОСОБА_7 поінформував ОСОБА_9 , що усі подальші зустрічі та передача йому коштів як неправомірної вигоди буде здійснюватись через його знайомого ОСОБА_6 , якому ОСОБА_7 фактично відведено роль пособника.

У подальшому ОСОБА_6 за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , діючи за вказівками останнього 25.03.2020 зустрівся з ОСОБА_9 та повідомив йому про необхідність передачі обумовленої суми неправомірної вигоди.

Цього ж дня, 25.03.2020, під час зустрічі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , повідомлено ОСОБА_9 , що після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 ОСОБА_7 вчинить залежні від нього, як процесуального керівника, дії у кримінальному провадженні № 0004809, а саме організує зміну слідчим у кримінальному провадженні кваліфікації з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України, погодить повідомлення слідчим про підозру ОСОБА_8 , а у подальшому забезпечить настання строків у провадженні для можливості застосування положень ст. 49 КК України щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що передбачає подальше закриття кримінального провадження судом.

З метою доведення свого задуму до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прями умислом, 26.03.2020 близько 17 год. 36 хв. ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_9 для передачі ОСОБА_7 25 тис. дол. США у офісному приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 5.

У подальшому ОСОБА_7 , отримавши відомості від ОСОБА_6 про фактичне отримання останнім предмету неправомірної вигоди грошових коштів у сумі 25 тис. доларів США, забезпечив складення слідчим у кримінальному провадженні № 0004809 ОСОБА_11 постанови про зміну кваліфікації кримінального провадження з ч. 3 ст. 190 КК України на ч. 2 ст. 190 КК України та повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке ОСОБА_7 погоджено.

За результатами безперервної фіксації подальшої протиправної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останніх було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_6 , виконуючи роль пособника, сприяв своїми активними діями вчиненню злочину ОСОБА_7 з метою приховання вчиненого останнім злочину іншим чином, у спосіб виконання функції посередника при проханні та в подальшому 26.03.2020 близько 17 год. 36 хв. одержанні від ОСОБА_9 на вимогу ОСОБА_7 25 тис. дол. США, у офісному приміщенні за адресою: м. Одеса, вул. Космонавтів, 5 за вчинення останнім в інтересах третьої особи ОСОБА_8 дій у кримінальному провадженні № 0004809, які віднесені до його, ОСОБА_7 , службових обов`язків, чим вчинив пособництво у проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вказує, що вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що існують всі наявні ризики передбаченні ст. 177 КПК УКраїни, а тому сторона обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігти їм, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Так, 27.03.2020 о 01 год. 10 хв. слідчим безпосередньо після вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

27.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою ОСОБА_9 від 13.03.2020 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області ОСОБА_7 , який за пособництва особи на ім`я ОСОБА_12 вимагає від нього грошові кошти в сумі 25 тис. доларів США за перекваліфікацію кримінального правопорушення; рапортом УСР в Одеській області ДСР НП України про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 Одеської області ОСОБА_7 , який за пособництва ОСОБА_6 вимагає від нього грошові кошти в сумі 25 тис. доларів США за вчинення дій з використанням наданих йому службових повноважень; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.03.2020, під час якого ним повідомлено обставини прохання та одержання прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області ОСОБА_7 , за пособництва ОСОБА_6 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 25000 доларів США за вчинення ним як процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0004809 в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме: перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України та вчинення залежних від нього дій щодо його закриття у зв`язку із закінченням строків давності; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.03.2020 під час якого ним повідомлено обставини прохання та одержання прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області ОСОБА_7 , за пособництва ОСОБА_6 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди в сумі 25000 доларів США за вчинення ним як процесуальним керівником у кримінальному провадженні № 0004809 в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням наданого йому службового становища, а саме: перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 3 ст. 190 КК України на ч.2 ст. 190 КК України та вчинення залежних від нього дій щодо його закриття у зв`язку із закінченням строків давності; протоколом затримання ОСОБА_7 від 26-27.03.2020 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;протоколом затримання ОСОБА_6 від 27.03.2020 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України;протоколом освідування ОСОБА_6 від 27.03.2020, під час проведення якого при освітленні ультрафіолетовою лампою на руках останнього виявлено характерне світіння люмінесценції та в ході освідування на ватні марлеві тампони зроблені змиви з рук ОСОБА_6 ; протоколом огляду від 27.03.2020 прибудинкової території до балкону-добудови до квартири АДРЕСА_3 (з правої сторони будинку), в ході якого під лівим вікном, що виходить з вказаного балкону на бетоні виявлено та вилучено три пакунки з грошовими коштами на загальну суму 25 тис. доларів США (250 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, номінали та серії цих купюр є ідентичними до грошових коштів, які були попередньо ідентифіковані та вручені заявнику);витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0004809 від 12.08.2017; постановою про зміну попередньої кваліфікації кримінального правопорушення від 26.03.2020 у кримінальному провадженні № 0004809; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 26.03.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК Україниу кримінальному провадженні № 0004809; протоколом добровільного надання грошових коштів від 26.03.2020;наказом № 3338 від 15.12.2015 за підписом заступника Генерального прокурора України прокурора Одеської області про призначення ОСОБА_7 на посаду прокурора Одеської місцевої прокуратури №1; наказом № 25 від 30.01.2020 за підписом керівника Одеської місцевої прокуратури №1 про розподіл посадових обов`язків між працівниками Одеської місцевої прокуратури №1; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 27.03.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України; повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 27.03.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, так як на думку слідчого судді він є занадто суворий та не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Зокрема, при розгляді клопотання встановлено, що вищенаведені у клопотанні слідчого ризики не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, за переконанням слідчого судді, мають мінімізований ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Оскільки в матеріалах провадження відсутні достатні дані перешкоджання ходу досудового розслідування та здійснення тиску на свідків, не знайшли свого підтвердження, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, дані про особу підозрюваного, в тому числі і те, що він має постійне місце проживання а саме: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні малолітню доньку, раніше не судимий, приходить до висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; строком до 25.05.2020, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000277.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000277 3, а саме: до 25.05.2020 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора або слідчого у кримінальному провадженні передати ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1