ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-сс/819/245/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,
володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 ,
представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000596, за апеляційною скаргою прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області та з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах іноземного ТОВ "Мікро Лізінг" на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року, про арешт майна, -
в с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою у задоволенні клопотання слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки Huyndai Sonata» 2011 року випуску, кузов чорного кольору, номер кузову НОМЕР_1 та Посвідчення про реєстрацію на вказаний автомобіль № НОМЕР_2 , які було вилучені в ході огляду місця події 26.03.2020 у ОСОБА_8 , у володінні якого вони перебували, - відмовлено.
Зобов`язано слідчого СВ Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000596 повернути тимчасово вилучене майно володільцю ОСОБА_8 , а саме: автомобіль марки Huyndai Sonata» 2011 року випуску, кузов чорного кольору, номер кузову НОМЕР_1 та Посвідчення про реєстрацію на вказаний автомобіль № НОМЕР_2 , які було вилучені в ході огляду місця події 26.03.2020 у ОСОБА_8 , у володінні якого вони перебували, у порядку, визначеному ст. 169 КПК України
На вказану ухвалу прокурор Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області та адвокат ОСОБА_7 в інтересах іноземного ТОВ "Мікро Лізінг", подали апеляційні скарги в яких вказують, що ухвала слідчого судді є незаконною. З цих підстав просять рішення суду скасувати та винести нову ухвалу, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки ''Hundai Sonata", 2011 року випуску. Вказують, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є предметом вчинення кримінального правопорушення, має значення для кримінального провадження, так як зберегло на собі сліди злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених в ст. 98 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, думку скаржника та прокурора про підтримку апеляції, володільця автомобіля та його представника про залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а завданням зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.
Арешт майна, відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається, з метою забезпечення збереження речових доказів - матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В судовому засіданні, судом, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження обґрунтовано було встановлено що транспортний засіб «Huyndai Sonata» 2011 року випуску, належить заявникові ІТОВ «Мікро Лізинг» та на підставі Договору фінансового лізингу від 24.08.2017 року був переданий ТОВ «ЛОЙД» у відповідності до законодавства Р.Білорусь. ТОВ «ЛОЙД», всупереч умовам договору передали вказаний автомобіль ОСОБА_8 в якості погашення заборгованості за цивільно-правовим договором.
В обґрунтуванні зазначеного клопотання вказано, що слідчим відділенням поліції проводиться досудове розслідування кримінального провадження.
Так, в провадженні Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000596 від 26 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження стала заява директора ТОВ «Мікро Лізинг» ОСОБА_11 , яка надійшла до Новокаховського ВП ГУНП 26.03.2020 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом «Huyndai Sonata», належного ТОВ «Мікро Лізинг».
26.03.2020 року слідчим Новокаховського ВП ГУНП ОСОБА_12 було проведено огляд місця події в ході якого, у ОСОБА_8 було вилучено автомобіль «Huyndai Sonata» та посвідчення про реєстрацію на вказаний автомобіль № НОМЕР_2 , згідно якого власником транспортного засобу являється ІТОВ «Мікро Лізинг».
Постановою слідчого від 26.03.2020 р. зазначені автомобіль та Посвідчення визнані речовими доказами.
Колегія суддів, вважає що суд відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого законно вказав що надані представником власника у судовому засіданні документи, які підтверджують рішення Компетентного суду Р.Білорусь щодо повернення спірного автомобіля у власність ІТОВ «Мікро Лізинг» не свідчать про ознаки кримінально караного діяння в розумінні ст.6 КК України, скоєне на території як України, так і Р.Білорусь, а являє собою цивільно/господарсько правові відносини між ІТОВ «Мікро Лізинг», ТОВ «»ЛОЙД» та ОСОБА_8 , який є добросовісним володільцем спірного майна та що вирішення питання щодо повернення автомобіля на територію Р.Білорусь повинно здійснюватися в іншому порядку.
В матеріалах провадження відсутні будь які докази підтверджуючі доводи представника ТОВ «Мікро Лізинг» про те що автомобіль з законного володіння ТОВ «»ЛОЙД» вибув незаконно та що слідчий суддя змінив вказане рішення під тиском.
За змістом п. 1 примітки до ст. 289 КК України, незаконним заволодінням транспортним засобом вважається умисне протиправне вилучення транспортного засобу з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі.
Дійсно, таке заволодіння може бути вчинене таємно чи відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства чи погроз. Разом з тим закінченим злочин вважається з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися внаслідок запуску двигуна чи буксирування або ж перевезення на іншому транспортному засобі, а якщо заволодіння відбувається під час руху такого засобу з моменту встановлення контролю над ним.
Водночас поза увагою слідчого залишилося те, що автомобіль був переданий власниками відповідно до договору оренди з можливістю його експлуатації за цільовим призначенням. І цей автомобіль перебував у володільця ОСОБА_13 тривалий час. Також особі було добровільно передано реєстраційні документи на автомобіль та ключі від нього. Цих обставин ніхто з учасників кримінального провадження не заперечував.
Отже, ТОВ «ЛОЙД» та володілець ОСОБА_13 протиправно або поза волею власника не вилучали автомобіля, а отримали його в тимчасове користування на підставі договору оренди та в якості погашення заборгованості за цивільно-правовим договором відповідно, після чого транспортний засіб перебував у них протягом тривалого часу за згодою власника. Проте згодом ТОВ «ЛОЙД», не маючи права розпоряджатися цим автомобілем, таємно від власника передав його ОСОБА_8 .
Викладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він мав право на користування належним потерпілій автомобілем, однак може бути суб`єктом злочину проти власності.
Що стосується інших доводів апеляційних скарг з приводу незаконності ухвали слідчого судді, то суд апеляційної інстанції виходить із того що за ст.223, 237 КПК, огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, який згідно зі ст.234 КПК проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
26.03.2020року, без ухвали слідчого судді в порушення вимог ч.2 ст.234 КПК України, слідчим ОСОБА_12 вилучено автомобіль «Huyndai Sonata» 2011 року випуску та Посвідчення про реєстрацію на вказаний автомобіль № НОМЕР_2 , за результатом чого складено протокол огляду місця події але фактично було проведено обшук, який згідно з приписами проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді скасуванню не підлягає.
Керуючись ст. 404, 405, 407,409, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області та з доповненнями адвоката ОСОБА_7 в інтересах іноземного ТОВ "Мікро Лізінг" - залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 квітня 2020 року, про відмову в арешті автомобіля марки ''Hundai Sonata", 2011 року випуску - залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/