Справа № 671/791/20
Провадження № 1-кс/671/191/2020
УХВАЛА
10 червня 2020 року м. Волочиськ
В обґрунтування клопотання зазначено, що:
- при проведенні ТОВ «Поділля Буд-Макс» капітального ремонту приміщення дошкільного навчального закладу по вул. Садовій, 1 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області використано матеріали, не передбачені кошторисною документацією та актами приймання виконаних будівельних робіт. Вищевказане свідчить, що посадовими особами ТОВ «Поділля Буд-Макс» за попередньою змовою з службовими особами Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області шляхом зловживання своїм службовим становищем здійснено привласнення та розтрату бюджетних коштів на суму понад 130000 гривень;
- під час досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Поділля Буд-Макс» при проведенні зовнішніх будівельних робіт приміщення дошкільного навчального закладу по вул. Садовій, 1 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області, а саме: при утепленні фасадів та укосів приміщення були використані матеріали, не передбачені кошторисною документацією та актами приймання виконаних будівельних робіт, що спричинило розтрату бюджетних коштів;
- в ході огляду вищевказаного приміщення дошкільного навчального закладу по вул. Садовій, 1 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області встановлено, що воно є предметом кримінального правопорушення та містить на собі сліди кримінального правопорушення;
- згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на приміщення дошкільного навчального закладу по АДРЕСА_1 не зареєстроване.
Як вказує слідчий, накладення арешту на дане приміщення має істотне значення для кримінального провадження і полягає в тому, що це забезпечить схоронність предмету злочину, унеможливить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, слідів кримінального правопорушення, наявних на приміщенні, що забезпечить всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.
Представник Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області адвокат ОСОБА_4 проти клопотання заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим.
Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частина 3 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно з ч.ч. 1, 2 п. 5 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Посилаючись у своєму клопотанні на те, що зазначене вище приміщення є предметом злочину, слідчим не долучено до матеріалів клопотання належних та допустимих доказів вказаного твердження.
Так, до матеріалів клопотання долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 210350656, копію протоколу огляду місця події від 22 травня 2020 року, копію договору підряду № 22 від 10 жовтня 2019 року.
З вказаних документів (за відсутності експертного дослідження) не вбачається ні розмір заподіяної шкоди, ні факт її заподіяння, адже, пославшись у своєму клопотанні на кошторисну документацію та акти приймання виконаних будівельних робіт, слідчим не надано їх оригінали чи копії, а також відсутні відповідні експертні висновки.
Крім цього, до клопотання не долучено доказів на підтвердження права власності чи користування приміщенням дошкільного навчального закладу по вул. Садовій, 1 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, приміщення дошкільного навчального закладу по вул. Садовій, 1 в с. Пахутинці Волочиського району Хмельницької області в розумінні ст. 98 КПК України речовим доказом не являється, і у матеріалах кримінального провадження відсутнє рішення про визнання його речовим доказом.
Враховуючи наведені обставини, в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про відмову в арешті майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1