Дата документу 20.02.2020 Справа № 336/7/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11сс/807/129/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003465 від 29 грудня 2019 року,

за участю особи, у володінні якої перебувало арештоване майно,- ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_6 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску, в кузові білого кольору, серії НОМЕР_2 від 26 березня 2004 року; транспортний засіб, автомобіль марки «Фіат Дукато» реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску в кузові білого кольору, вантажопасажирський.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріали кримінального провадження, які додані до клопотання, містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, яке було вилучено під час огляду, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого, повернути йому майно, на яке накладено арешт.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що майно, на яке слідчий прохав накласти арешт, не визнано речовими доказами.

Крім того, слідчий суддя не звернув увагу на те, що в ході огляду місця події, що проводився 29 грудня 2019 року з 04:57 по 06:11 годину також проводився огляд автомобіля марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску, в кузові білого кольору, вантажопасажирський.

Огляд автомобіля проводився без ухвали суду. Добровільної згоди на проведення огляду автомобіля будь-яка особа не надавала.

Відомості про наявність ухвали суду про надання дозволу на проведення огляду автомобіля марки «Фіат Дукато», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по даному кримінальному провадженню відсутні, з урахуванням ч.3 ст.233 КПК України, вилучене під час огляду майно арешту не підлягає, бо не може бути доказом.

Згідно з ухвалою слідчого судді, з матеріалів кримінального провадження убачається, що 28 грудня 2019 року до Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що по вул.Магістральній біля буд.82, в м.Запоріжжі зупинено автомобіль марки «Фіат Дукато» в кузові білого кольору з державним № НОМЕР_1 , при перевірці документів на який виявлені ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та відсутність позначки у наданому свідоцтві про безномерний кузов та двигун вищевказаного автомобіля (ЖЄО №331557)

28 грудня 2019 року до Шевченківського ВП надійшло повідомлення від інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 про те, що 29 грудня 2019 року під час несення служби по охороні громадського порядку в Шевченківському районі м.Запоріжжя, приблизно о 02:33 годині по вул.Магістральній біля буд.86 було зупинено транспортний засіб марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 .

Під час перевірки документів водія та документів на транспортний засіб було виявлено невідповідність нанесення шрифту, який не відповідає державним стандартам, та відсутність номера кузова на транспортному засобі та в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 КК України, згідно із вимогами ч.ч.1,4 ст.214 КПК України, внесені слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та розпочато розслідування.

В ході огляду місця події 29 грудня 2019 року ділянки місцевості за адресою: вул.Магістральна, біля буд.82 в м.Запоріжжі, виявлено і вилучено майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобілю марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску в кузові білого кольору, серії НОМЕР_2 , від 26 березня 2004 року; транспортний засіб автомобіль марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_3 1986 року випуску, в кузові білого кольору, вантажопасажирський.

Вищевказані речі були опечатані пояснювальною запискою з підписами учасників слідчої дії. На теперішній час виявлені та вилучені предмети знаходяться у Шевченківському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: вул.8-го Березня, буд.31, м.Запоріжжя.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; слідчого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону в цілому враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати, оскільки вказані речі зберегли сліди злочину, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і мають значення речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0003465 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, та інші документи, якими, на думку органу досудового розслідування, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
З клопотання вбачається, що вилучені під час огляду речі зберегли сліди злочину, можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і мають значення речових доказів.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як встановлено слідчим суддею, в матеріалах, доданих до клопотання, міститься достатньо відомостей на підтвердження того, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Зокрема, матеріали провадження містять: рапорти (а.с. 5-6), які підтверджують те, що у результаті перевірки документів було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками його підроблення; протокол огляду місця події від 29 грудня 2019 року (а.с.9-12), в якому проведеним оглядом виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками його підроблення; пояснення ОСОБА_6 (а.с.13).
Оскільки наявні в матеріалах провадження відомості дають обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно може містити на собі відомості про вчинення кримінального правопорушення та необхідне для проведення судових експертиз, в подальшому може бути використане як речові докази обставин вчинення кримінального правопорушення, незастосування заборони використання та розпорядження вказаним майном може призвести до його зникнення або втрати чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доводи апеляційної скарги, про те, що вказане майно не було визнано речовим доказом, не спростовують правильності рішення слідчого судді.
Посилання апелянта на те, що огляд автомобіля проводився без ухвали суду та добровільна згода на проведення огляду не надавалась, не свідчать про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до Розділу 2 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитись з дотримання вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, а саме: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування вищевказаної ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 09 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_6 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, автомобіля марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску в кузові білого кольору, серії НОМЕР_2 від 26 березня 2004 року; транспортний засіб, автомобіль марки «Фіат Дукато», реєстраційний № НОМЕР_1 , 1986 року випуску, в кузові білого кольору, вантажопасажирський, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4