н/п 1-в/953/44/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки

ВСТАНОВИВ:
10.12.2019 року Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України було звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, згідно ст. 76 КК України на нього покладені обов*язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Своє подання начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» обґрунтовує тим, що вказаний вирок відносно ОСОБА_5 надійшов до районного сектору для виконання, засудженому були визначені дні для реєстрації, але засуджений неодноразово не з*явився для реєстрації без поважних причин, чим допустив застосування уповноваженим органом з питань пробації неодноразового письмового попередження.

Інспектор відділу з питань пробації в судовому засіданні доводи подання підтримав, просив його задовольнити. Також, повідомив, що ОСОБА_5 і після направлення до суду подання в грудні 2019 року знов неодноразово порушив вимоги ст. 76 КК України без поважних причин.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просить його простити та пояснив, що він дійсно не приходив для реєстрації до відділу пробації, доказів на підтвердження поважності причин неявки в нього немає, він обізнаний про наслідки порушення умов ст. 76 КК України, а довідок про звернення в лікарню у нього також немає.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

У відповідності до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. Клопотання /подання/ розглядається протягом 10 днів з дня його надходження до суду, суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 КПК України. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з положенням ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконає покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративній стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Отже, необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі являється з*ясування поважних причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції або інші обставини, що фактично позбавили його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України було звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки, згідно ст. 76 КК України на нього покладені обов*язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. (а.с. 43-44)

З матеріалів подання вбачається що Київський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області прийняв на виконання 16.10.2019 року розпорядження та копію вироку відносно засудженого ОСОБА_5 .

24.10.2019 року ОСОБА_5 прибув до відділу пробації і в нього були відібрані пояснення, заповнена анкета та підписка про роз*яснення виконання обов*язків, покладених на нього судом на підставі вимог ст. 76 КК УКраїни.
24.10.2019 року на підставі ст. 13 КВК України винесена постанова про зобов*язання ОСОБА_5 з*являтись на реєстрацію та призначення йому днем явки на реєстрацію 1 та 2 середа кожного місяця. (а.с. 11).
Згідно листка реєстрації (а.с. 12) ОСОБА_5 не з*явився для реєстрації 06.11.2019, 13.11.2019, 04.12.2019. 21.11.2019 ОСОБА_5 наданні пояснення з приводу неявки у відділі пробації та вказано, що не зміг з*явитися, оскільки був у нетверезому стані. (а.с. 27). Зазначені обставини підтвердив засуджений і в судовому засіданні.
21.11.2019 року ОСОБА_5 інспектором районного сектору Харківського міського відділу з питань пробації попереджений про наслідки подальшого невиконання покладених на нього обов*язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення та свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. (а.с. 26).

Після винесення попередження 06.12.2019 року ОСОБА_5 знов до відділу пробації для реєстрації не з*явився та не надав доказів на підтвердження поважності своєї неявки.

10.12.2019 року відносно ОСОБА_5 було винесено чергове попередження та направлено подання до суду.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 пояснити чому він не з*явився для реєстрації у призначені дні не зміг, не надав докази поважності причин неявки, при цьому вказував, що розумів та розуміє наслідки причин неявки для реєстрації.

Також, згідно матеріалів особової справи вбачається, що інспектором неодноразово робились виклики до інспекції ОСОБА_5 для відібрання пояснень, були здійснені виходи за місцем мешкання засудженого, направлялись запити для з*ясування поважності неявки, проведений аналіз ризиків вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення та криміногенних потреб правопорушника, який визначений як низький.

Крім того, суду під час розгляду даного питання повідомлені відомості про те, що після грудня 2019 року засуджений ОСОБА_5 ще 8 разів порушив зобов*язання явки для реєстрації до в відділу пробації без поважних причин.

Дослідивши всі надані сторонами докази в обґрунтування своїх вимог та заперечень приходжу до висновку, що дійсно засуджений ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 76 КК України покладені на нього вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року щодо явки для реєстрації у відділ пробації, що свідчить про його ухилення від виконання покладених на нього судом обов*язків, та встановлені факти, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, що є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При цьому, судом враховано, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження поважності причини неявки для реєстрації засудженим ані до відділу пробації, ані до суду під час розгляду даного питання не було надано. Доказів на підтвердження того, що засуджений став на шлях виправлення суду також не надано.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданого до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання відносно ОСОБА_5 , у зв*язку з чим суд його задовольняє.

Керуючись ст. 78 ч.2 КК України, ст. ст. ст. ст. 369-372, 378, 476, 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного вироком покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Скасувати призначене вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для відбування покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та поміщення його до СІЗО Державної пенітенціарної служби України.
Строк відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2019 року засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1