ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/7626/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2209/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 08 квітня 2020 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінськогорайонного суду м.Харкова від 08 квітня 2020 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у скоєнні злочину , передбаченого ч.2 ст. 121 КК України , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 6 червня 2020 року.
Суд обґрунтував прийняте рішення, тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у випадку визнання її винуватою, а також з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та з урахуванням того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор існують, вони не змінилися.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченої ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 08.04.2020 року, застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 21-00 до 07-00 годин.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу. Одним із ризиків застосування запобіжного заходу було вказано переховування від органів досудового розслідування та суду, але ОСОБА_8 в ході досудового слідства самостійно приходила до слідчого на всі виклики та жодного разу не ігнорувала їх та тричі з`являлась в судові засідання які відкладались, хоча і розуміла про можливість застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає і на недоведеність наміру ОСОБА_8 будь-яким чином впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню, або вчинити інший злочин. Вважає, що наявність ризиків ґрунтується лише на припущеннях прокурора, що не може братись до уваги при винесені ухвали.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу захисника; думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченої, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину ч.2 ст.121 КК України за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_8 вона може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження до ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 12.09.2019 року було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з роз`ясненням обвинуваченій покладених на неї обов`язків, але ОСОБА_8 порушила покладені на неї обов`язки, а саме утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні та спілкувалась зі свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та обговорювала з ними питання щодо зміни показів у даному кримінальному провадженні, тактики поведінки при проходженні судово-психіатричної експертизи з метою визнання її неосудною, подання фіктивних заяв щодо психологічного впливу на неї працівників поліції, інсценування доведення її до самогубства працівниками поліції.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_8 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинувачено ї; відсутність у обвинуваченої постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченої , безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргузахисника обвинуваченої ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 8 квітня 2020 року про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді