Єдиний унікальний номер №451/95/18
Провадження №1-кп/943/24/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000553 від 24.12.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузького Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

24 грудня 2017 року близько 04.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні нічного клубу «De Luxe», що знаходиться в м. Радехів по вул. Витківська, 16, Радехівського району Львівської області та є загальнодоступним місцем для відпочинку, вступив у словесний конфлікт із невідомими особами, де безпричинно, під надуманим приводом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у нехтуванні загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві, на зауваження ОСОБА_5 відреагував агресивно, почав виражатися в його сторону нецензурними словами, та діючи з особливою зухвалістю, наніс йому два удари правою рукою по обличчю, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді одного синця в лівій навколо орбітальній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальному акті фактичних обставин, пояснивши, що він дійсно 24 грудня 2017 року, перебуваючи у нічному клубі «De Luxe» вчинив хуліганство відносно потерпілого ОСОБА_5 , вдаривши його два рази в обличчя кулаком. При цьому обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю. Відтак, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, яке є злочином невеликої тяжкості, його наслідки, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання.

Щире каяття та примирення із потерпілим є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 в силу вимог ст. 66 КК України. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального павопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати у виді штрафу в межах санкції статті, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні, арешти на майно не накладались, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Ураховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 гривень в дохід держави.

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1