Ухвала

Іменем України

Номер провадження1-кс/712/1116/20

Справа № 712/2277/20

31 березня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката заявниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 000799 за ч.1 ст.137 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020 ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 000799 за ч.1 ст.137 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, 28.12.2019 року до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000799 від 14.03.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України.
Зазначеним вимогам оскаржувана постанова не відповідає, оскільки по даному кримінальному провадженню, жодних дій не було проведено. Заявнику стало відомо про те, що кримінальне провадження закрито на підставі відповіді Черкаської місцевої прокуратури.
Просить суд скасувати постанову слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області від 28.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000799.
В судове засідання заявник не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник ОСОБА_4 в судовому засідання просив задоволити скаргу та вказав на неповноту судового слідства, зокрема не долучені та не досліджені при проведенні експертизи наявні у заявниці виписки з амбулаторної картки неповнолітньої ОСОБА_6 , не допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були обізнані з отриманнням тілесних ушкоджень неповнолітньою донькою заявниці у школі, та не проведено очні ставки даних свідків з допитаними у кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 в ході розгляду скарги заперечував проти задоволення скарги, в подальшому в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути скаргу в його відсутність.
Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що 13.03.2013 р. до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області звернулась ОСОБА_9 з повідомленням про невиконання обов`язків щодо охорони життя і здоров`я відносно її доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , співробітниками СШ № 25 в 1996 році, що спричинило тяжкі наслідки, так як дитина стала інвалідом 1-ї групи.

14.03.2013 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 0000799 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 137 КК України - невиконання або неналежне виконання професійних чи службових обов`язків щодо охорони життя та здоров`я неповнолітніх внаслідок недбалого або несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило істотну шкоду здоров`ю потерпілого.

27 грудня 2018 року старшим слідчим СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 винесено постанову, якою кримінальне провадження за № 000799 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.1996 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 23.01.2019 року за скаргою ОСОБА_9 скасовано постанову ст. слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000799. Слідчий суддя вказав, що з постанови старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження за № 000799 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.1996 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 137 КК України також вбачається, що слідчим не була допитана ОСОБА_5 , та відсутній одночасний допит вчителів школи та ОСОБА_5 . Крім того, наявні в матеріалах кримінального провадження протоколи одночасних допитів від 13.03.2018 року містять лише особисті допити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Постановою слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 28.12.2019 кримінальне провадження 0000799 від 14.03.2013за ч.1 ст. 137 КК України закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану ОСОБА_5 скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Зі змісту спірної постанови вбачається, що в ході розслідування допитана як свідок ОСОБА_5 , яка показала, що 24.10.1996р. на уроці фізкультури вона отримала травму, впавши з гімнастичного снаряду. Також була допитана як свідок ОСОБА_9 , яка показала, що травмування її доньки сталось внаслідок того, що вчителька фізичної культури ОСОБА_13 під час уроку залишила дітей без догляду. Також допитані в якості свідків ОСОБА_14 , директор школи, ОСОБА_15 , спеціаліст управління освіти, які вказали про відсутність документальних підтверджень факту травмування ОСОБА_5 24.10.1996р. Допитані в якості свідків ОСОБА_16 , класний керівник, а також ОСОБА_13 , учитель фізкультури, ОСОБА_17 , однокласниця, вказали, що факту травмування ОСОБА_5 24.10.1996р. не пам`ятають. Проведений одночасний допит ОСОБА_13 та ОСОБА_5 . Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 18.03.2013 року експерт вказала, що ОСОБА_5 24.10.1996р. знаходилась на лікуванні у Черкаській міській дитячій лікарні та на уроці фізичної культури не перебувала. Згідно з висновком судово-медичної експертизи від 31.01.2014р. отримані ОСОБА_5 тілесні ушкодження в 1996 році та їх наслідки можуть бути кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Для усунення протиріч між висновкаим експретиз слідчим 26.12.2016 року призначено комісійну судово-медичну експертизу та експертом вказано, що за даними медичної картки стаціонарного хворого № 7496 при первинному огляді ОСОБА_5 24.10.1996р. (дата госпіталізації) зав.відділення вказаний діагноз "ЗЧМТ, струс головного мозку?", який не підтверджений клінічними даними та результатами обстежень.

15.12.2017р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді 15.02.2018р. з тих підстав, що не були проведені одночасні допити між вчителями і Тихоміровою, між ОСОБА_5 та вчителями, а також відсутній протокол допиту ОСОБА_5 . Провести допит ОСОБА_5 не видалось можливим, 25.01.2018р. прокурором проведений одночасний допит ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , також прокурором 13.03.2018р. були проведені додаткові допити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

27.12.2018р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка була скасована ухвалою слідчого судді з тих підстав, що не були проведені допити вчителів школи та ОСОБА_5 11.02.2019р. проведений допит ОСОБА_5 , в ході якого остання показала, що 24 жовтня 1996 року вона перебувала на уроці фізкультури у ЗОШ № 25 в м.Черкаси. На початку уроку учитель ОСОБА_13 перевірила присутність та залишила спортивний зал, потерпіла гралась з дітьми та залізла на гімнастичну драбину, з якої впала і отримала тілесні ушкодження.

Підсумовуючи результати слідства, підставою винесення спірної постанови слідчий вказує, що усунувши недоліки , на які вказав слідчий суддя як на причини скасування постанови про закриття кримінального провадження, органом слідства зібрано достатньо підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 28.12.2019 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин справи, на які посилався заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення у співставленні до результатів проведених слідчих дій.

Зокрема, слідчим не зроблений висновок з посиланням на проведені у кримінальному провадженні слідчі дії, чи мало місце отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 24.10.1996р. на уроці фізкультури у відсутність вчителя, крім того, не мотивовано конкретно, у діях яких осіб ним встановлена відсутність складу якого кримінального правопорушення, передбаченого законом на момент настання обставин, на які посилалась заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення - 24.10.1996р. оскільки кваліфікація у кримінальному провадженні здійснена за ст.137 КК України 2001 року, яка не була чинною на момент обставин, на які посилалась заявник у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 28.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000799 винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.
Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 369 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження № 000799 за ч.1 ст.137 КК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 28 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження № 000799 за ч.1 ст.137 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали, буде проголошений 03 квітня 2020 року о 10 год. 30 хв.