Провадження №1-кп/447/38/20
Справа №447/340/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 Миколаївський районний суду Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000354, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.09.2018, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

22.01.2020 прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання навів таке. ОСОБА_3 29.09.2018 близько 23.00 години, знаходячись на вулиці поблизу під`їзду, по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні, що виникла внаслідок словесного конфлікту із своїм співмешканцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого останній завдавав їй ударів та спричинив тілесні ушкодження, керуючись раптово виниклим прямим умислом на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, за допомогою кухонного ножа, який вона з цією метою винесла із квартири АДРЕСА_3 , у якій проживає, та тримала в правій руці, нанесла один удар в черевну порожнину зліва ОСОБА_6 , спричинивши йому небезпечні для життя в момент заподіяння тілесні ушкодження, у вигляді проникаючої колото - різаної рани лівої плевральної і черевної порожнини з пошкодженням селезінки, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється в тому, що вона своїми діями спричинила умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02.10.2018 слідчим суддею Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 підозрюваній ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_4 просить продовжити застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 , оскільки вона не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, на утриманні будь-яких осіб не має, у вересні 2018 перебувала за кордоном, приїхала додому з метою вироблення документів для працевлаштування та подальшого виїзду за межі країни, а тому існує достатньо підстав вважати, що під страхом покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, у виді реального позбавлення волі на строк від семи до десяти років, обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 26.09.2019 про продовження підозрюваній ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, не зменшились та не перестали існувати.

Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до ОСОБА_3 є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 не заперечували проти продовження запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, які проти задоволення клопотання не заперечили, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд також враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, яка підтверджується доказами, долученими до клопотання; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, особу обвинуваченої, її вік, незадовільний стан здоров`я, репутацію, а саме те, що вона раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, планує працевлаштуватись, що підтверджується наданою довідкою; доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, її поведінку після вчинення злочину.

Враховуючи вищенаведене, суддя доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, які суд вважає доведеними та які на момент розгляду клопотання не зменшилися та не зникли.

Керуючись ст. 194, 195, 196 КПК України, суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, строком на 2 місяці - до 22.03.2020, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 год. до 8:00 год. без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому обвинувачена проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали в частині забезпечення обвинуваченої електронним засобом контролю покласти на прокурора.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1