У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.2020 Справа №607/8419/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку ст.107 КПК України, розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000432 як потерпілого,-

встановив:
ОСОБА_3 звернувся із скаргою на постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000432 як потерпілого.

В обґрунтуванні скарги зазначає, що внаслідок розкрадання земель НДВГ «Наука», підроблення положення «Про навчально-дослідне виробниче господарство Наука», в результаті яких господарство зменшило кількість сільськогосподарських земель та втратило статус юридичної особи ОСОБА_3 було завдано моральної та матеріальної шкоди.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий будучи повідомленим про час і дату судового розгляду в засідання не з`явився про причину неявки не повідомив.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи вищевказані обставини, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу в порядку ст.107 КПК України.

Вирішуючи скаргу слід виходити з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права людини захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно із п.5 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Із змісту скарги вбачається, що в 2015 році працівники господарства в тому числі і ОСОБА_3 звернулись до УВМС України в Тернопільській області про проведення розслідування діяльності посадових осіб, яка привела до занепаду господарства та перевірки правомірності припинення приватизації. На основі звернення було відкрито кримінальне провадження № 0000432 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У ст. 110 КПК України вказано, що постанова слідчого, прокурора складається в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З огляду на положення КПК України слід дійти висновку про те, що органом досудового розслідування повинно бути вмотивовано рішення щодо відмови у визнанні потерпілим особи, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, оскільки на це вказують положення ст.55 КПК України.

Однак у постанові старшого слідчого СУ ГУНП ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання не містяться мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України а лише вказано, що ОСОБА_3 не спричинено шкоди та те, що він є потерпілим у іншому кримінальному провадженні.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Проаналізувавши наведене у сукупності слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 8, 55, 129 Конституції України, 3, 22, 55, 110, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Скаргу задовільнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 15 травня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 до кримінального провадження № 0000432 як потерпілого

Зобов`язати старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює розслідування у кримінальному провадженні № 0000432 вжити процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_3 як потерпілого в кримінальному провадженні № 0000432 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1