Справа № 517/169/20
Провадження № 1-кп/517/24/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 10.03.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000184 від 13 грудня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, з загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року біля 23 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , де у нього з корисливих спонукань виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме електроінструменту та бензинової пили, що належать ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_3 , підійшов до повністю огородженого домоволодіння, яке належить ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих та його намірам ніхто не зможе перешкодити, шляхом відкриття вхідної хвіртки проник на територію домоволодіння ОСОБА_5 , де в подальшому маючи при собі заздалегідь підготовлений ключ, яким відчинив навісний замок дверей підсобного приміщення (сараю), проник в середину та здійснив крадіжку майна ОСОБА_5 , а саме: електричного рубанку, жовтого кольору «Cinhell» б/в, вартістю 726 (сімсот двадцять шість) грн.; кутової, відрізної, шліфувальної електричної машинки, зеленого кольору «Протон» б/в, вартістю 697 (шістсот дев`яносто сім) грн.; електрозварювального пристрою, синього кольору «VEGA» б/в, вартістю 1662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві) грн.; бензинової пили, оранжевого кольору «GoodLuck» б/в, вартістю 1721 (одна тисяча сімсот двадцять одна) грн., після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв майнову шкоду потерпілому на суму 4806 (чотири тицячі вісімсот шість) грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше сховище, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 надав прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості в порядку п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, про добровільність написання якої підтвердив в судовому засіданні.

10 квітня 2020 року за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000184 від 13 грудня 2019 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявила про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вони у повному обсязі визнають свою провину, підтверджують всі фактичні обставини та щиро розкаюються у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Підтвердив, що ним була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, в якої він просив угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказані угоди затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Також обвинувачений в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.
Прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодився на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодував потерпілому завданий злочином збиток.
Суд також переконаний в тому, що угода сторонами підписана добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладення угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні можуть бути затверджені угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даних угод відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 10 квітня 2020 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000184 від 13 грудня 2019 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п.1, 2, ч. 2 п. 2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику, потерпілому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: