Справа № 495/8461/19
Номер провадження 1-кп/495/332/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001155 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеська область, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2006 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.08.2007 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяці позбавлення волі, 17.11.2011 року звільнений з Білозерської ВК Херсонської області (№105») за відбуванням терміну покарання, вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України до 1 місяця арешту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення умисного корисливого злочину, реальних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи на меті раптово виниклий злочинний намір, з корисливою метою та прямим умислом, розуміючи протиправний характер своїх дій, скоїв корисливий злочин при наступних обставинах: 26.05.2019 року приблизно об 11 годині, більш точний час в ході досудового слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи у квартирі своєї знайомої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за адресою: АДРЕСА_3 , таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме:

-ланцюжок виготовлений із плаву на основі золота 583 проби, вагою 8,22 грами, якірного плетіння, вартістю 5098,78 гривень;

-хрестик виготовлений із сплаву золота 583 проби, вагою 2,28 грам, вартістю 1414,26 гривень.

Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 , матеріальний збиток на загальну суму 6513,04 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що з потерпілою ОСОБА_5 перебуває у дружних відносинах та неодноразово у неї гостював, дійсно він 26.05.2019 приблизно об 11 годині, знаходячись у квартирі своєї знайомої ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , таємно викрав належне їй майно, а саме: ланцюжок та хрестик, які він мав на меті здати до ломбарду, оскільки йому були потрібні гроші. Також пояснив, що мав намір повернути потерпілій ОСОБА_5 належне їй майно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, просила суворо обвинуваченого ОСОБА_3 не наказувати, матеріальна шкода їй відшкодована.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття у скоєному та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та те, що вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, його каяття в скоєному.

Враховуючи наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих, суд вважає можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді одного місяця арешту, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 628,04 грн.
Речові докази, які приєднані до кримінального провадження постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , а саме: ланцюжок з золота 583 проби, вагою 8,22 грами, якірного плетіння та хрестик з золота 583 проби, вагою 2,28 грам, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Речові докази, які приєднані до кримінального провадження постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , а саме: договір з ломбарду «Гроші тут», розташованого по вул. Першотравневій, 73 у м. Білгород-Дністровському серії АЖ 1914599 та АЖ 1914600 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання та направлення його для відбування призначеного покарання.
Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 628,04 грн.
Речові докази, які приєднані до кримінального провадження постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , а саме: ланцюжок з золота 583 проби, вагою 8,22 грами, якірного плетіння та хрестик з золота 583 проби, вагою 2,28 грам, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.

Речові докази, які приєднані до кримінального провадження постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , а саме: договір з ломбарду «Гроші тут», розташованого по вул. Першотравневій, 73 у м. Білгород-Дністровському серії АЖ 1914599 та АЖ 1914600 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: