№566/642/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області угоду про примирення від 30 травня 2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000146, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2017 року,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гайки-Ситенські, Радивилівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, на утриманні непрацездатних осіб немає, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 20 квітня 2017 року, приблизно о 15 год., гужовою підводою, запряженою одним конем, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 , прибув до свого господарського поля, яке знаходиться в с.Коти, Радивилівського району Рівненської області, де здійснював його обробіток. Під час виконання робіт, ОСОБА_5 , приблизно о 15 год. 30 хв. побачив на подвір`ї нежитлового господарства, що знаходиться в АДРЕСА_3 , та яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_4 , різного роду брухт чорного металу, яким вирішив, шляхом вільного доступу, протиправно заволодіти.
Тоді ж, ОСОБА_5 , реалізуючи свій неправомірний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, маючи умисел на особисте збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника господарства, а також переконавшись у тому, що його неправомірні дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, безперешкодно увійшов, через неогороджену частину огорожі, на подвір`я нежитлового господарства ОСОБА_4 . Перебуваючи на подвір`ї господарства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з-під будинку, підсобного приміщення та літньої кухні, почергово, таємно, почав викрадати брухт чорного металу, що складався із металевих покрівельних плит, металевої поперек перерізаної бочки ємністю 200 л., металевих грубостінних плит, загальною вагою 519 кг., який переносив та складав на гужову підводу.
Заволодівши шляхом вільного доступу, брухтом чорних металів ОСОБА_4 , загальною вагою 519 кг. ОСОБА_5 , приблизно о 19 год., на гужовій підводі покинув місце події, поїхавши з викраденим майном до місця свого проживання, в АДРЕСА_2 , де в подальшому сховав його у підсобному приміщенні, тим самим отримав реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_4 , заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1972,20 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковано як умисні, що виразились у таємному викраденні чужого майна, тобто за ч.1 ст.185 КК України.

30 травня 2017 року, до початку підготовчого судового засідання, ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення згідно якої сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_10 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали угоду про примирення.

Заслухавши думку сторін підготовчого судового засідання, прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди про примирення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 30 травня 2017 року є добровільною.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
У відповідності до вимог ст.471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Частиною 1 ст.473 КПК України передбачено, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення є:

1) для підозрюваного чи обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу;

2) для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Як потерпіла ОСОБА_4 , так і обвинувачений ОСОБА_5 , розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 та ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

У відповідності до ч.2 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Частинами 6-7 ст.474 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене обвинуваченому ОСОБА_5 в угоді про примирення від 30 травня 2017 року відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, яка характеризується примиренням з потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, укладеної 30 травня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 24 квітня 2017 року речовим доказом визнано брухт чорних металів, вагою 519 кг, який був викрадений в період часу з 13 по 21 квітня 2017 року з подвір`я нежитлового господарства, що знаходиться в АДРЕСА_3 .
(а.с.29 к/п №0000146)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 374, 368, 370,473-476, 394 КПК УКРАЇНИ,
СУД, -
УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 30 травня 2017 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000146, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 квітня 2017 року - затвердити.

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі:
- брухт чорних металів, вагою 519 кг, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1