Номер провадження: 11-сс/813/347/20
Номер справи місцевого суду: 946/755/20 1-кс/946/275/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000213 від 07 лютого 2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.146, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 06 квітня 2020 року, без визначення розміру застави.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що всі ризики, про які слідчий суддя зазначив у своїй ухвалі, перелічені лише формально та не підтвердженні жодними доказами.

Ризик переховування від органу досудового розслідування спростовується тим, що ОСОБА_8 добровільно прибув до відділення поліції де надавав свої пояснення щодо обставин справи. Крім того, ОСОБА_8 сам за першою вимогою з`явився в судове засідання з розгляду клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків також не був доведений слідчим, оскільки ОСОБА_8 співпрацює зі слідством, надає покази та щиро кається у вчиненому злочині.

Крім того, підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, задовільно характеризується, періодично працює за наймом.

При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_10 є неповнолітньою особою, і на вчинення злочину його підбурювали більш дорослі особи.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з положеннями ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 05.02.2020 року у денний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивав спиртні напої спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_15 , вступив з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 у злочинну змову, спрямовану на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 .

У подальшому, вказані особи, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та за попередньою змовою, пересуваючись на автомобілі марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 вжили заходів до розшуку ОСОБА_15 , за результатами яких, побачивши його на одній з вулиць с. Першотравневе, застосувавши до нього фізичне насилля та насильно, проти його волі, помістили ОСОБА_15 у зазначений вище автомобіль. Позбавивши волі ОСОБА_15 , ОСОБА_11 разом з вказаними вище особами прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи з тим же спільним умислом направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_15 , ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , перебуваючи у приміщенні кухні зазначеного домоволодіння, протягом тривалого часу, незаконно утримуючи ОСОБА_15 у приміщенні будинку, діючи спільно, нанесли чисельні удари по голові та іншим частинам тіла ОСОБА_15 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку головного мозку та внутрішньої черепної травми.

10 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 06 квітня 2020 року, без визначення розміру застави.

Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 06.02.2020 року (а.с.7-9);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 07.02.2020 року (а.с.10);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 07.02.2020 року (а.с.11);

- іншими матеріалами провадження (а.с.12, 20-32).

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчим суддею зроблено правильний висновок про те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , в тому числі, є запобігання спробам підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею врахована початкова стадія досудового розслідування, відмінності у показаннях підозрюваних щодо обставин вчинення злочину, а також та обставина, що не всі свідки вчинення кримінального правопорушення на час розгляду клопотання були допитані.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наявний ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків та інших підозрюваних з метою змінити їх первинні показання, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд бере до уваги обставини, що відповідно до положень ст.178 КПК України слід враховувати при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 має постійне місця проживання, є неповнолітнім, не має судимостей, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно з`явився до слідчого та суду.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу, що кримінальне провадження №0000213 внесене до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.3 ст.146 КК України.

На теперішній час органом досудового розслідування не встановлено, дії кого із співучасників призвели до смерті загиблої особи, у зв`язку з чим підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України нікому не повідомлялася. При цьому, ніхто із співучасників провину в інкримінованому їм злочині, передбаченому ч.1 ст.115 КК України не визнає.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на теперішній час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та на підставі повного та всебічного дослідження всіх обставин провадження з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою врахував положення ст. 5 Конвенції Про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

При цьому, враховуючи те, що злочин був вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя, керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави у якості альтернативного запобіжного заходу.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 лютого 2020 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4