ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року м.Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 26.03.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Токарівка Жмеринського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.01.2018 Барським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки, -

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 біля 15:00 год. ОСОБА_4 проходячи по вулиці Джерельній в с. Міжлісся Барського району Вінницької області побачив житловий будинок АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , у якому, на його думку, на той момент, нікого не було. ОСОБА_4 через хвіртку, яка вела до вказаного домоволодіння, зайшов на подвір`я та направився до будівлі літньої кухні. Після чого, молотком, який знайшов на подвір`ї, пошкодив навісний замок, яким були зачинені вхідні двері, через які безперешкодно проник до приміщення літньої кухні, де переслідуючи єдиний умисел, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку алюмінієвої бочки об`ємом 100 літрів вагою 15,6 кг. Після чого, ОСОБА_4 довівши свій злочинний умисел до кінця, з місця вчинення злочину разом з викраденим зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 410 (чотириста десять) грн. 28 коп., що підтверджується висновком товарознавчої експертизи 2644/19-21 від 09.04.2019.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, надав пояснення, які узгоджуються з обвинувальним актом.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження письмових доказів.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина також доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2019; протоколом огляду місця події від 26.03.2019 та додатком до нього у вигляді ілюстративних таблиць, яким зафіксовано факт огляду домоволодіння ОСОБА_5 ; заявою ОСОБА_6 від 04.04.2019 про добровільну видачу алюмінієвої кечі (алюмінієва бочка) об`ємом 100 л, яку їй приніс ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 04.04.2019 та додатком до нього у вигляді ілюстративних таблиць, яким зафіксовано факт огляду домоволодіння ОСОБА_6 ; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.04.2019, якою визнано речовим доказом вилучену алюмінієву бочку об`ємом 100 л.

Усі вище перераховані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному, і є допустимими доказами в контексті ст. 86 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З роз`яснень, викладених у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, вбачається, що виходячи зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 була повністю доведена i його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він раніше судимий, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину, а також обставину, яка пом`якшує покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженню проводилася судово-товарознавча експертиза експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, за проведення вказаної експертизи та виготовлення висновку № 2644/19-21 від 09.04.2019 склали 314,00 гривень, а тому, відповідно до ст. 139 ЦПК України підлягають до стягнення на користь держави з обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст. 349, 368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного строку покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.01.2018 та визначити остаточне покарання за сукупністю вироків, у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Речовий доказ у кримінальному провадженню: алюмінієву бочку 100 літрів вагою 15,6 кг, яка зберігаються в камері речових доказів Барського ВП Жмеринського відділу поліції ГУ НП України у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 314,00 гривень судових витрат, пов`язаних із залученням експерта за проведення судової експертизи, проведеної експертами Вінницького відділення Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання на виконання вироку суду після набрання ним законної сили.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Суддя: