Ухвала
16 квітня 2020 року

м. Київ
провадження № 51-1118ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2018 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з указаним судовим рішенням.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та ч. 5 зазначеної статті.

Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексув касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК Українипідставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати, в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Однак, усупереч вищевказаному засуджений у своїй касаційній скарзі, оскаржуючи вирок суду першої інстанції, не наводить конкретних порушень закону, допущених судом при постановленні вказаного судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412414 цього Кодексу є підставами для його скасування.

Натомість засуджений, указуючи на незаконність вироку щодо нього, посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушує питання про оцінку доказів, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім того, як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, суд апеляційної інстанції переглянув оскаржуваний вирок і постановив ухвалу про залишення його без змін, однак засуджений формулює свої вимоги про скасування лише рішення місцевого суду і не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити зі згаданою ухвалою за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вимоги засудженого про призначення нового розгляду в суді першої інстанції після скасування лише вироку місцевого суду не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України.

До того ж подана касаційна скарга не містить доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_4 на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак усупереч указаній нормі до касаційної скарги засуджений не долучив копій оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК України, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків скарги протягом 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі, якщо недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк не буде усунуто, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3