Єдиний унікальний номер:448/1354/19
Провадження № 1-кп/448/179/19
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

26.12.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні залу суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №00000034 від 22.05.2019 року відносно ОСОБА_4 , котрий обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.305, ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06.11.2019 року продовжено тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 10.01.2020р. включно, із попередньо визначеним розміром застави 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що сторона захисту переслідує інтерес, спрямований на швидкий розгляд судом даної справи по суті та встановлення істини; обвинувачений ОСОБА_4 немає наміру перешкоджати кримінальному провадженню у будь-який спосіб, оскільки визнав свою провину та щиро розкаюється, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде займатися злочинною діяльністю та прокурором не наведено фактів на підтвердження можливості обвинуваченого перешкоджати встановленню істини у справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні заявленого прокурором клопотання щодо продовження його тримання під вартою просить врахувати доводи його захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень, до 10.01.2020 року включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено.

Отже, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його характеризуючі дані, ризики, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження такого, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що останній підозрюються у вчиненні кількох умисних тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, суд вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні, запобіганню скоєння ним нових злочинів і буде сприяти виконанню процесуальних рішень.

Судом не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а окрім того, враховує і те, що обвинуваченому визначено і альтернативний запобіжний захід - заставу. Тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 10.01.2020 року, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 березня 2020 року включно із попередньо визначеним розміром застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань - 19» строком на 60 (шістдесят) днів - до 10.03.2020р. включно, із попередньо визначеним розміром застави 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 192 100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному в ухвалі, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду згідно викликів;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10 березня 2020 року включно.

Строк дії даної ухвали встановити до 10.03.2020 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Мостиський районний суд Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію даної ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 .

Копію ухвали направити для відома начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань - 19».

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1