Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

01 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника-адвоката ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року, якою продовжено ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні №0000896,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_4 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 13 квітня 2020 року.
Суд визнав, що встановлені під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики на даний час не зменшились та продовжують існувати, а тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. При цьому, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я особи, суд вважав за необхідне не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
На обґрунтування цих вимог зазначив, що обвинувачений не перешкоджав встановленню істини у кримінальному провадженні та не чинив жодних дій, спрямованих на вплив на потерпілого і свідків у цьому провадженні. При цьому всі свідки у даному кримінальному провадженні були допитані судом. Водночас обвинувачений, який позитивно характеризується, раніше не судимий, має на своєму утриманні батька-пенсіонера. Також послався на те, що ст.319 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) не передбачено автоматичного продовження запобіжного заходу - тримання під вартою при розгляді провадження спочатку, оскільки порушуються принципи розумності строків розгляду такого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення цієї скарги.

Так, відповідно до положення ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно приписів ч.1, 2 ст.331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, як передбачено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів цієї судової справи, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000896 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13.06.2017 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався під час досудового розслідування ухвалами слідчих суддів, та під час судового розгляду ухвалами суду.
Прокурором, у відповідності до вимог КПК, і зокрема ст.199 цього Кодексу, було подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки існують достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме грошові кошти, викрадені у потерпілого.
Так, колегія суддів вважає, що на даний час не зменшився та продовжує існувати зазначений ризик, оскільки на даний час так і не встановлено місцезнаходження коштів, викрадених у потерпілого ОСОБА_9 , та є достатні підстави стверджувати, що обвинувачений причетний до приховування вказаних коштів.
Окрім того, існує ризик можливості обвинуваченого ОСОБА_5 чинити тиск на свідків у даному провадженні, оскільки як пояснив прокурор апеляційному суду, на даний час залишаються недопитаними ще ряд свідків.
Також колегія суддів враховує особу обвинуваченого, в якого відсутні міцні соціальні зв`язки, він не одружений та не має на утриманні дітей або непрацездатних осіб і не має постійного місця роботи.
Вказане вище дозволяє зробити висновок, що місцевим судом дотримано вимог процесуального кодексу при вирушенні клопотання прокурора ОСОБА_4 і тому доводи апелянта щодо автоматичного продовження запобіжного заходу - тримання під вартою при розгляді цього кримінального провадження спочатку, апеляційний суд визнає позбавленими підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час більш м`який вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3