Справа № 524/104/20
Провадження № 1-кс/524/1467/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно працюючого зварювальником на Виробничо-технічному ПП «Астма-Прилад», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?12.02.1992 року Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч. 3 ст. 81, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з відстрочкою на 2 роки;
?14.07.1992 Ленінським районним судом міста Чернівці за ч. 2 ст. 140, ст, 42, ст. 46-1 КК України до позбавлення волі на 3 роки із конфіскацією майна, відповідно до ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з відстрочкою на 2 роки;
?15.11.1993 року Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі на 4 роки із конфіскацією майна, 31.05.1997 звільнений із Сокирянської виправної колонії Чернівецької області № 67 по відбуттю строку покарання;

?19.06.1998 року Садгорським районним судом міста Чернівці за ч. 2 ст. 141, ст. 191, ст. 42 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців із конфіскацією майна, 15.07.1999 звільнений із Стрижавської виправної колонії Вінницької області № 81 по відбуттю строку покарання;

?10.02.2000 року Садгорським районним судом міста Чернівці за ч. 2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на 4 роки 6 місяців;

?12.07.2002 року Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч. 3 ст. 185, ст. 191, ст. 42 КК України до позбавлення волі на 3 роки, згідно ст. 70 КК України та відповідно до вироку від 10.02.2000 року приєднано строк позбавлення волі - 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 03.04.2004 року звільнений із Стрижавської виправної колонії Вінницької області № 81 по відбуттю строку покарання;
?26.12.2006 року Садгорським районним судом міста Чернівці за ч. З ст. 185 КК України до позбавлення волі на 4 роки, 12.04.2010 року звільнений із Райковецької виправної колонії Хмельницької області № 78 по відбуттю строку покарання;
?30.05.2011 року Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців, 24.05.2013 року звільнений із Крюківської виправної колонії Полтавської області № 29 по відбуттю строку покарання, не відбутою частиною покарання 1 рік 20 днів;
?14.12.2015 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком 6 місяців, 15.01.2016 звільнений з під арешту по відбуттю строку покарання;
?07.06.2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на З роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
?17.12.2018 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004014 від 27.11.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004014 від 27.11.2019 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 27.11.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, за фактом грабежу, вчиненого повторно, та крадіжки, вчиненої повторно.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 1) 26.11.2019 року у період час з 13 год. 00 хв. до 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з будинком №33 на вулиці Миру у м. Кременчуці, звернув увагу на двох малолітніх хлопців, які проходили повз нього, та запитав у них котра година. Після чого, один з малолітніх хлопців, дістав з кишені мобільний телефон та сказав час. У цей час у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, ОСОБА_5 , дочекавшись, коли хлопці розійшлися, наздогнав малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знову запитав яка година, і в той час коли ОСОБА_8 діставав з правої кишені своєї куртки мобільний телефону, шляхом ривка рукою вихопив з рук малолітнього мобільний телефон марки Ergo Intro ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, чим спричинив матеріального збитку 653,50 грн. 2) 27.11.2020 року близько о 23 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі свого знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , помітив у коридорі на поличці LED телевізор марки SAMSUNG у корпусі чорного кольору, повторно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 знаходиться на кухні і коридор квартири з кухні не проглядається, шляхом вільного доступу, таємно, викрав даний LED телевізор марки SAMSUNG UE32J4500AKXUA у корпусі чорного кольору. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_9 на суму 6250,00 грн.

Постановою прокурора від 22.05.2020 року вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження за № 0004014.

26.05.2020 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: заступника начальника СВ ОСОБА_10 , старших слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , слідчих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Заслухавши прокурора та слідчого, які підтримали внесене слідчим клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення даного клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, свідка ОСОБА_15 , яка повідомила про те, що з підозрюваним ОСОБА_5 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з 2018 року, мають спільне місце реєстрації та проживання, виховують двох прийомних дітей, не заперечувала щодо виконання домашнього арешту у житлі, яке належить їй на праві власності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, що в сукупності відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про застосування тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Войкін та інші проти України» (сaseOfVoykinandothersv.Ukraine), заява №47889/08,Страсбург,27березня 2018року,остаточне 27/06/2018,§136 Суд нагадує, що з метою дотримання пункту 1 статті 5, тримання від вартою, яке розглядається, в першу чергу має бути «законним», у тому числі з дотриманням встановленого законом порядку; у зв`язку з цим Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства та встановлює обов`язок забезпечувати дотримання його матеріальних і процесуальних норм. Проте, вона також вимагає, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, а саме захисту осіб від свавілля. Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші, менш суворі заходи, і вони були визнані недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував свою причетність до вчинення даного злочину, відмовився надавати будь-які пояснення слідчому судді.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки з місця скоєння злочину зник, вчинив злочини у період іспитового строку; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на малолітнього потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя при розгляді клопотання не бере до уваги, враховуючи достатню кількість минувшого часу з моменту вчинення злочину, та дані особи не були безпосередньо допитані у судовому засіданні.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Під час розгляду клопотання прокурором та слідчим у клопотанні не наведено переконливих доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно з 4. ст. 176 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст.178 КПК України, слідчий суддя, враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зважаючи, що забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, а саме те, що він офіційно працює та має постійне джерело доходу, за місцем роботи характеризується позитивно, перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі свідком ОСОБА_15 , має непогашену судимість, вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку відносно малолітньої особи. Враховуються також вік та стан його здоров`я.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_5 з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Зважаючи на зазначені вище обставини, враховуючи покази свідка ОСОБА_15 , яка надала згоду щодо виконання підозрюваним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у житлі, яке не належить підозрюваному, слідчий суддя приходить до висновку за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, враховуючи тривалість робочого графіку за місцем роботи підозрюваного, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним, покладених на нього процесуальних обов`язків та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004014 від 27.11.2019 року, - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обмеженням у часі, заборонивши йому залишати житло з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня за місцем його реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці наступні обов`язки:

?прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

?не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали відповідно до пп. 2 п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК, ч. 6 ст. 181 КПК України визначити до 25 липня 2020 року (включно) в межах строку досудового розслідування.
Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1