Справа № 4910/23/19-к
Провадження1-кс/991/3261/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, в якому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт майна, накладений 13.11.2019 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 4910/23/19-к (провадження № 1-кс/991/2101/19).

Клопотання мотивує тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.

22.10.2019 в межах вказаного кримінального провадження, за результатами розгляду клопотання детектива, погодженого з прокурором, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного 28.10.2019 в порядку ст. 233 КПК України обшуку детективами НАБУ виявлено та вилучено мобільний телефон мобільний телефон Apple іPhone A1901 IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 , на який в подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.10.2019 задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуротури ОСОБА_6 , подане в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 з метою вилучення мобільного телефону Apple іPhone A1901 IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що детективами НАБУ порушено умови, порядок та процедуру проведення обшуку, а накладений ухвалою слідчого судді арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку, необґрунтованим.

Зокрема, зазначає, що постановлена 22.10.2019 слідчим суддею Вищого антикорупційного суду ухвала про надання дозволу на проведення обшуку квартири, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_5 , прийнята за результатами розгляду клопотання детектива НАБУ, погодженого з прокурором САП ГПУ, що суперечить положенню п. 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , детективами НАБУ, серед іншого, відшукано свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ( ОСОБА_5 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 21/2337 виданого 12.10.2019), а також наліпки на дверях з текстом «адвокатська таємниця».

Тобто, на момент перебування у квартирі детективи НАБУ були обізнані про те, що ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а отже підпадає під гарантії адвокатської діяльність, у тому числі, що стосується проведення відносно неї обшуку за рішенням суду виключно за клопотанням поданого уповноваженим службовими особами, визначеними у п. 3 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону.

Також посилається на те, що станом на день проведення обшуку, наведені у ч. 3 ст. 233 КПК України випадки, за наявності яких можливо було б невідкладно проникнути до житла особи, зокрема, із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, не існували, тому службові особи НАБУ до постановлення ухвали слідчого судді не мали права входити до квартири, належної на праві власності ОСОБА_5 .

Однак, знаходячись 28.10.2019 у квартирі та будучи обізнаними про те, що її власник - ОСОБА_5 є діючим адвокатом, прийнявши рішення про проведення обшуку, як невідкладного у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, детективами НАБУ виявлено та вилучено мобільний телефон Apple iPhone, як тимчасово вилучене майно, в той час як резолютивна частина ухвали слідчого судді від 22.10.2019 не містить відомості, зокрема, про конкретні мобільні телефони, які планується відшукати.

Крім того, службові особи НАБУ звернулися до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про арешт майна з пропуском строку, у зв`язку з чим останнє підлягало поверненню, або відмові у його задоволенні з підстав необґрунтованості.

Адвокат ОСОБА_3 в клопотанні також акцентує увагу на тому, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження № 0000546, а вилучений мобільний телефон не стосуються обставин справи, по яким детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування.

У зв`язку з чим, наявні підстави для скасування необґрунтовано застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладеного арешту на майно, вилученого детективами НАБУ в ході проведення 28.10.2019 обшуку житла ОСОБА_5 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, з викладених в ньому підстав. Акцентував увагу, що наліпка біля дверей повинна була зупинити детективів від проведення обшуку за клопотанням детектива за ухвалою слідчого судді від 22.10.2019. Адвокат повідомив, що ухвала слідчого судді від 13.11.2019 про накладення арешту на майно до апеляційної інстанції ОСОБА_5 не оскаржувалась.

Детектив ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що органом досудового розслідування правомірно та обґрунтовано вилучено у ОСОБА_5 мобільний телефон. Детектив вважає безпідставним посилання адвоката на те, що вилучене майно, на яке в подальшому накладено арешт, є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою слідчого судді від 30.10.2019 детективам НАБУ безпосередньо надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення мобільного телефону Apple iPhone. Прокоментував, що детективи звернули увагу на наліпку на дверях, тому відразу поцікавились у ОСОБА_7 чи є вона адвокатом, на що отримали пояснення, що вона лише готується ним стати, і лише після виявлення в ході обшуку свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, виписаного на її ім`я, негайно зупинили слідчу дію, вжили всіх залежних від них заходів для забезпечення гарантій адвоката та прийняли рішення про продовження проведення обшуку як невідкладного, оскільки існував ризик знищення майна, віднайденого під час обшуку.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частини 1 статті 174 КПК України).

Таким чином, підставою для скасування арешту в порядку статті 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ст. 366-1, ч. 3 ст. 212 КК України.

За результатами розгляду клопотання детектива НАБУ, погодженого з прокурором САП, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.10.2019 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2019 в ході обшуку квартири, проведеного в порядку ст. 233 КПК України, виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone, який належить ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.10.2019 задоволено клопотання заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 про надання проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за місцем проживання адвоката ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення мобільного телефону іPhone X IMEI: НОМЕР_3 із сім-картами абонентських номерів, що використовувався ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.11.2019 накладено арешт на майно вилучене в ході проведення 28.10.2019 обшуку житла ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Apple іPhone A1901 IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 .

Посилання адвоката на те, що детективами НАБУ порушено умови, порядок та процедуру проведення обшуку, а накладений ухвалою слідчого судді від 13.11.2019 арешт є необґрунтованим, спростовуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Так, згідно протоколу обшуку від 28.10.2019 встановлено, що біля вхідних дверей до квартири детективами виявлено наліпку з написом «Недоторканість володіння адвоката охороняється законом». ОСОБА_5 , на запитання детективів повідомила, що на даний час вона не є адвокатом, а готується ним стати. Детективами на місці встановлено, що в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутній запис про те, що ОСОБА_5 є адвокатом. В подальшому, під час обшуку в одній із кімнат, в сейфі, виявлено свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_5 , в результаті чого обшук було призупинено та невідкладно повідомлено Раду Адвокатів Львівської області. Після прибуття представника Ради адвокатів, детективом прийнято рішення проведення обшуку як невідкладного на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, для відшукання та вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки в результаті припинення розпочатого обшуку і звернення з клопотанням до слідчого судді з дотриманням вимог ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» існували ризики знищення майна (речових доказів), враховуючи обізнаність ОСОБА_5 як про намір проведення детективами Національного антикорупційного бюро України обшуку у її помешкання, так і з результативною частиною ухвали, тобто які саме речі та документи планувалось відшукати.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 13.11.2019 про накладення арешту на майно вбачається, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся за участю представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_9 , який у своїх запереченнях також зазначив, що на його думку обшук проведено незаконно та пропущено строки звернення до суду з цим клопотанням. Вказані обставини детально досліджені слідчим суддею у судовому засіданні, їм надано оцінку, викладену у тексті ухвали від 13.11.2019.

Задовольняючи клопотання детектива НАБУ та накладаючи арешт, на вилучене під час проведення обшуку майно, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя керувався вимогами статтей 170-173КПК України та дійшов висновку про наявність достатніх даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах, які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування, що вилучений мобільний телефон містить інформацію, яка має значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та вирішення завдань, передбачених ст. 2 КПК України, та відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Доводи адвоката ОСОБА_3 , що вилучений під час обшуку мобільний телефон, на який накладено арешт, не може бути речовим доказам, оскільки його власник ОСОБА_5 не має відношення до вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки, відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів відноситься до повноважень детектива.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховано, що мобільний телефон ОСОБА_5 був оглянутий спеціалістом та визнаний речовим доказом, про що детективом винесена постанова та копія якої була досліджена в судовому засіданні 13.11.2019.

Разом з цим, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, хоча і є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що мотиви, наведені адвокатом ОСОБА_3 у клопотанні були предметом розгляду у судовому засіданні під час розгляду клопотання про арешт майна 13.11.2019, нових обставин на підтвердження необгрунтованості накладення арешту на майно не надано, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1