1Справа № 335/467/20 1-кс/335/382/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах ТОВ „Базис -ЛТД, власника майна ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області майора податкової міліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000018 від 15.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України, -, -
ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області майора податкової міліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000018 від 15.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України.
У клопотанні слідчим зазначено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 15.06.2016, відносно службових осіб ТОВ «Базис-ЛТД» (код за ), за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України.

Зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ «Базис-ЛТД» (код за , юридична та фактична адреса: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 42; основний вид діяльності 10.41_виробництво олії та тваринних жирів; керівник ОСОБА_7 , в.о. (заступник) головного бухгалтера ОСОБА_8 протягом 2013 року безпідставно сформувало податковий кредит від СГД з ознаками сумнівності ТОВ «Щедре село» (код за ), внаслідок чого ухилилися від сплати податків у великих розмірах на загальну суму 1 929 289 грн., у тому числі податок на прибуток на суму 939 910 грн. та податок на додану вартість на суму 989 379 грн.

Слідчий вказав, що в діях службових осіб ТОВ «Базис-ЛТД» вбачається склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.212 КК України, яке кваліфікується як умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів у великих розмірах.

Також у клопотанні вказано про те, що під час досудового розслідування встановлено, що на теперішній час ТОВ «Базис-ЛТД» продовжує здійснювати незаконну діяльність, пов`язану з ухиленням від сплати податків. Так, згідно висновку аналітичного дослідження УБНВДОЗШ ГУ ДФС у Запорізькій області, ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 років сформувало податковий кредит шляхом відображення у документах фінансово-господарські взаємовідносини з підприємствами-контрагентами, які є учасниками «конвертаційного центру», задіяних у схемі мінімізації податкових зобов`язань СГД реального сектору економіки та ухилення від сплати податків.

21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді в офісному приміщенні ТОВ «Базис-ЛТД» за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 42, проведено обшук, під час якого вилучена фінансово-господарська документація ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 років та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», на якому знаходиться база фінансово-господарських операцій з програмою 1С-підприємства ТОВ «Базис-ЛТД» за 2017-2019 роки.

Вилучені в ході обшуку фінансово-господарські документи ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 років та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», на якому знаходиться база фінансово-господарських операцій з програмою 1С-підприємства ТОВ «Базис-ЛТД» за 2017-2019 роки, мають суттєве значення для досудового розслідування, та у подальшому будуть використані під час проведення судової економічної експертизи.

22.01.2020 фінансово-господарські документи ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 років та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», вилучені в ході проведення обшуку, оглянуті та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого відшукані та вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: насіння соняшника загальною вагою, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_9 , 70 (сімдесят) тон та макуха загальною вагою, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_9 , 100 (сто) тон., які по закінченні обшуку були передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.На момент вилучення вказаних ТМЦ, представник ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_9 зазначив, що будь-якими документами, які передбачають їх прийняття, зберігання та переробку, він не володіє.

На момент завершення обшуку до місця його проведення за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, після вилучення вищевказаних ТМЦ та відображення вказаного факту у протоколі обшуку, прибув директором ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , яким були надані: копія, мовою оригіналу «Договор №08/09 давальческой переработки семян подсолнечника», укладений 30.09.2019 у м. Токмак Запорізької області, між ТОВ «Базис-ЛТД», в особі директора ОСОБА_7 (Виконавець), та ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» () (Замовник), в особі директора ОСОБА_10 , строк дії якого складає до 31 грудня 2019 року включно; копія, мовою оригіналу «Дополнительное соглашение № 1 к договору давальческой переработки семян подсолнечника № 08/09 от «30» сентября 2019 г.», згідно якого Виконавець передає Замовнику партію Готової продукції, отриманої з сировини, після виконання Робіт, у строк по «31» жовтня 2019 р. включно. А також зазначено, що у строк по «21» жовтня 2019 року Замовник здійснює поставку партії Сировини Виконавцю у кількості 520 тон (+/- 10%).

Окрім зазначених копій документів, а також враховуючи, що строк дії договору сплинув, директором ТОВ «Базис-ЛТД» будь-яких жодних документів щодо приймання-передачі давальницької сировини від Замовника ТОВ «Азов Трейд Бердянськ», її зберігання, актів приймання-передачі виконаних робіт, документів, що підтверджують оплату виконаних робіт тощо.Також на момент завершення обшуку до місця його проведення за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, після вилучення вищевказаних ТМЦ та відображення вказаного факту у протоколі обшуку, директором ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , були надані:копія, мовою оригіналу «Договор №24/12 давальческой переработки семян подсолнечника», укладений 24.12.2019 у м. Токмак Запорізької області, між ТОВ «Базис-ЛТД», в особі директора ОСОБА_7 (Виконавець), та ТОВ «Азовський тваринницький комплекс», в особі директора ОСОБА_11 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (Замовник), строк дії якого складає 31 грудня 2020 року включно;копія, мовою оригіналу «Дополнительное соглашение № 1 к договору давальческой переработки семян подсолнечника № 24/12 от «24» декабря 2019 года», згідно якого Виконавець передає Замовнику партію Готової продукції, отриманої з сировини, після виконання Робіт, у строк по «24» ноября 2019 р. включно. Також зазначено, що у строк по «20» січня 2020 року включно Замовник здійснює поставку партії Сировини Виконавцю у кількості 115 тон (+/- 10%);копія, мовою оригіналу «Акт приема-передачи сырья по Договору №24/12 от «24» декабря 2019 г.», згідно якого Виконавцю ТОВ «Базис-ЛТД» Замовником ТОВ «Азовський тваринницький комплекс» передано насіння соняшника у кількості 114,473 тон.

У клопотанні також зазначено, що є підстави вважати, що надані директором ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 копії документів не відносяться до ТМЦ: насіння соняшника у кількості 70 тон та макухи у кількості 100 тон, відшуканих та вилучених під час проведення обшуку 21.01.2020 за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1.

22.01.2020 відшукані та вилучені в ході проведення обшуку Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, товарно-матеріальні цінності: насіння соняшника загальною вагою 70 тон та макуха загальною вагою 100 тон, передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: 9 (дев`ять) піддонів, в кожному з яких знаходяться по 50 ящиків, кожен з яких містить у собі 15 пластикових пляшок об`ємом по 0,920 літри кожна, загальною вагою 6 210 літрів олії соняшника;металева цистерна, маркірована № 2, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 8 (вісім) тон олії соняшника;металева цистерна, маркірована № 3, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 9 (дев`ять) тон олії соняшника; металева цистерна, маркірована № 4, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 10 (десять) тон олії соняшника, які по закінченні обшуку були передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.На момент вилучення вказаних ТМЦ, представник ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 зазначив, що будь-якими документами, які передбачають їх прийняття, зберігання та переробку, він не володіє.22.01.2020 вищевказані товарно-матеріальні цінності визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: олія соняшника розфасована, загальною вагою 16 710 літрів, яка по закінченні обшуку була передана на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.На момент вилучення олії, будь-яких документів, які б підтверджували її походження, прийняття чи зберігання, представниками ТОВ «Базис-ЛТД» не надано.

22.01.2020 олія соняшника розфасована, загальною вагою 16 710 літрів, відшукана та вилучена під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

В ході проведення обшуку офісного приміщення ТОВ «Базис-ЛТД» за адресою: м. Токмак, вул.. Шевченка, 42, головним бухгалтером ОСОБА_8 , в обґрунтування того, що олія соняшника, яка вилучена в ході проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193 та в ході проведення обшуку за адресою: Запорізька область. м. Токмак, вул. Гоголя, 195, знаходяться на підприємстві на підставі договорів давальницької переробки, було надано: копія, мовою оригіналу «Договор №08/09 давальческой переработки семян подсолнечника», укладений 30.09.2019 у м. Токмак Запорізької області, між ТОВ «Базис-ЛТД», в особі директора ОСОБА_7 (Виконавець), та ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» () (Замовник), в особі директора ОСОБА_10 , строк дії якого складає до 31 грудня 2019 року включно;копія, мовою оригіналу «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №8 від 31.10.2019 р.», згідно якого виконавцем (ТОВ «Базис-ЛТД») були здійснені послуги з давальницької переробки насіння для замовника (ТОВ «Азов Трейд Бердянськ») в кількості 523,51 тони загальною вартістю 392 632, 50 грн.;копія, мовою оригіналу «Договор №07/09 давальческой переработки семян подсолнечника», укладений 30.09.2019 у м. Токмак Запорізької області, між ТОВ «Базис-ЛТД», в особі директора ОСОБА_7 (Виконавець), та ПП «Войніков і Ко» () (Замовник), в особі директора ОСОБА_13 , строк дії якого складає до 31 грудня 2019 року включно;копія, мовою оригіналу «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №7 від 31.10.2019 р.», згідно якого виконавцем (ТОВ «Базис-ЛТД») були здійснені послуги з давальницької переробки насіння для замовника (ПП «Войніков і Ко») в кількості 71,8 тони загальною вартістю 53 850 грн.

Окрім зазначених копій документів, а також враховуючи, що строк дії договору сплинув, головним бухгалтером ТОВ «Базис-ЛТД» будь-яких жодних документів щодо приймання-передачі давальницької сировини від Замовника ТОВ «Азов Трейд Бердянськ» та Замовника ПП «Войніков і Ко», її зберігання, актів приймання-передачі виконаних робіт, документів, що підтверджують оплату виконаних робіт тощо, не надано.

У клопотанні також зазначено, що є підстави вважати, що надані головним бухгалтером ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_8 копії документів не відносяться до ТМЦ: 6 210 літрів олії соняшника, яка розфасована та 27 тон олії соняшника, яка знаходиться у цистернах, виявлених та вилучених 21.01.2020 під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193 та олія соняшника розфасована, загальною вагою 16 710 літрів, виявлена та вилучена 21.01.2020 під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, та не підтверджують факт їх правомірного походження.

Ураховуючи те, що вилучені в ході проведення обшуків у ТОВ «Базис-ЛТД» товарно-матеріальні цінності та фінансово-господарські документи, не є такими, що прямо зазначені для їх вилучення в ухвалі слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20.01.2020, вищеперелічені вилучені об`єкти, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено у клопотанні, орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів вважає необхідним накласти арешт на документи, предмети і товарно-матеріальні цінності, відшукані та вилучені 21.01.2020 в ході проведення обшуків, а саме: фінансово-господарські документи ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 роки та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», на якому знаходиться база фінансово-господарських операцій з програмою 1С-підприємства ТОВ «Базис-ЛТД» за 2017-2019 роки, вилучені в ході проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, буд. 42; насіння соняшника у кількості 70 тон та макуху у кількості 100 тон, вилучені під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020; олію соняшника об`ємом 6 210 літрів, яка розфасована, та 27 тон олії соняшника, яка знаходиться в цистернах, вилучені під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193, передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020; олію соняшника розфасовану, загальною вагою 16 710 літрів, вилучену під час проведення обшуку за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, передану на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020. Заборонити директору ТОВ «Базис-ЛТД» (код за ) ОСОБА_7 , іншим службовим особам ТОВ «Базис-ЛТД», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим відповідними документами службових осіб ТОВ «Базис-ЛТД», відчужувати або розпоряджатися будь-яким чином арештованим майном. Зобов`язати директора ТОВ «Базис-ЛТД» (код за ) ОСОБА_7 забезпечити належне збереження арештованого майна, його цілісність та кількість.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і просить його задовольнити на підставах викладених у клопотанні. Зазначив про необхідність накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, а про те, що у 2017-2019 році ТОВ «Базис-ЛТД» продовжує злочинну діяльність свідчить аналітична довідка.
У судовому засіданні слідчі підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, зазначили, що є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів, надали пояснення аналогічні поданому слідчому судді клопотанню.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 та власник майна ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та зазначили, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, не стосується кримінального провадження за ст. 212 КК порушеного за подіями 2013 року, суттєво обмежує права ТОВ «Базис-ЛТД» та фактично зупиняє господарську діяльність товариства, тягне за собою простій виробництва, блокування діяльності підприємства на невизначений строк. Окрім того, слідчим грубо порушено вимоги процесуального законодавства під час проведення обшуку, оскільки вилучено усі оригінали документації без опису, поміщені у пакети, а директору було відмовлено у наданні копій документів щодо вилученої продукції, без яких господарська діяльність зупинилася. Окрім того, під час обшуку слідчому надавалися документи на продукцію, однак він безпідставно вказав у протоколі, що документів на майно не надано. Про це міститься зауваження до протоколів обшуків. Також, захисник вказав, що податкові повідомлення рішення, які долучені до клопотання про арешт були скасовані, про що свідчать долучені судові рішення, кримінальне провадження декілька разів закривалося, а слідчий вводить слідчого суддю в оману надаючи вказані документи та приховуючи вказані обставини.

Також у судовому засіданні директор ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 повідомив, що термін зберігання продукції, яка опломбована у складських приміщеннях має строк зберігання від одного місяця до трьох місяців, а тому швидко псується, а шрот соняшника є сильно займистим продуктом, який потребує постійного нагляду, що неможливо здійснювати через опечатування складських приміщень. Також було зазначено про те, що документи за 2013 рік, дозвіл на вилучення яких надано слідчим суддею, відшукані слідством під час обшуку не були, а у 2017 році були передані усі документи за 2013 рік, інші не збереглися, а ОСОБА_7 працює директором з 2013 року, ОСОБА_14 головним бухгалтером з 2016 року, а провадження розслідується за подіями 2013 року.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, слідчих, які підтримали доводи клопотання та надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у клопотанні, вислухавши думку представника власника майна, власника майна, які категорично заперечували проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження і подані сторонами докази у його обґрунтування, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до вимог ч.1,2 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУДФС у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 15.06.2016, відносно службових осіб ТОВ «Базис-ЛТД» (код за ), за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, а саме щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: службові особи ТОВ «Базис-ЛТД» протягом 2013 року шляхом завищення об`єкту оподаткування, а саме заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з підприємством з ознаками сумнівності ТОВ «Щедре село» безпідставно сформували податковий кредит та ухилилися від сплати податку на прибуток на суму 939 910 грн. та податку на додану вартість на суму 989 379 грн. Таким чином, службові особи ТОВ «Базис-ЛТД» ухилися від сплати податків на загальну суму 1 929 289 грн., що є великим розміром.

Таким чином, предметом, розслідуваних у відповідному кримінальному провадженні злочинів, вчинених службовими особами ТОВ «Базис-ЛТД» у 2013 році, є грошові кошти цього підприємства у сумі 1 929 289 грн, які підлягають сплаті до бюджету у вигляді відповідних податків.

Ухвалами слідчого судді від 20.01.2020 року надано дозвіл на проведення обшуків за адресами місця знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД», а саме: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, буд. 1, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 42; Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193; Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, з метою відшукання і вилучення оригіналів первинних бухгалтерських та податкових документів ТОВ «Базис-ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Щедре село» ) за 2013 рік, а саме:первинні та зведені (накопичувальні та оборотно-сальдові відомості бухгалтерські документи, журнали-ордери по розрахунках з «Постачальникам» бухгалтерський рахунок №631 та по розрахунках з «Покупцями» бухгалтерський рахунок №361) за 2013 рік;первинні (платіжні доручення) та зведені (банківські виписки, оборотно-сальдові відомості по рахунках у банках) банківські документи та журнали-ордери, що підтверджують рух безготівкових грошових коштів, по бухгалтерському рахунку №311 «Рахунки в банках» у період з 01.01.2013 по 31.12.2013; первинні та зведені бухгалтерські документи за 2013 рік (видаткові та прибуткові накладні;акти виконання робіт по збиранню, обробці та оприбуткуванню насіння соняшнику «Продавцем»; картки складського обліку; дані оперативного обліку якості насіння соняшнику; акти приймання-передачі транспортних послуг; накопичуванні відомості валових доходів та валових витрат обох контрагентів; оборотні та оборотно-сальдові відомості бухгалтерських рахунків доходів і витрат та розрахунків); баланс Ф.1; звіт про фінансові результати ф.2 та Пояснювальні записки до фінансової звітності та додатки до них по кожному звітному періоду, у період з 01.01.2013 по 31.12.2013 обох контрагентів;синтетичні зведені бухгалтерські документи (накопичувальні відомості; оборотно-сальдові відомості; журнали-ордери з додатками; реєстри), що стосується розрахунків з бюджетом та з постачальниками і покупцями за 2013 рік; головні книги за 2013 рік.

21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді в офісному приміщенні ТОВ «Базис-ЛТД» за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 42, проведено обшук, під час якого вилучена фінансово-господарська документація ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 років та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», на якому знаходиться база фінансово-господарських операцій з програмою 1С-підприємства ТОВ «Базис-ЛТД» за 2017-2019 роки.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Щави, 1, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого відшукані та вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: насіння соняшника загальною вагою, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_9 , 70 тон та макуха загальною вагою, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_9 , 100 тон., які по закінченні обшуку були передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 193, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: 9 піддонів, в кожному з яких знаходяться по 50 ящиків, кожен з яких містить у собі 15 пластикових пляшок об`ємом по 0,920 літри кожна, загальною вагою 6 210 літрів олії соняшника;металева цистерна, маркірована № 2, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 8 (вісім) тон олії соняшника;металева цистерна, маркірована № 3, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 9 (дев`ять) тон олії соняшника;металева цистерна, маркірована № 4, в якій, зі слів представника ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_12 , міститься 10 тон олії соняшника, які по закінченні обшуку були передані на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.

Крім того, 21.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 195, за місцем знаходження виробничих потужностей та складських приміщень ТОВ «Базис-ЛТД» проведено обшук, під час якого вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме: олія соняшника розфасована, загальною вагою 16 710 літрів, яка по закінченні обшуку була передана на добровільне відповідальне зберігання директору ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , згідно акту приймання-передачі від 21.01.2020.

Отже, саме в рамках вказаного провадження № 0000018 від 15.06.2016, що стосується ухилення у 2013 році від сплати податків службовими особами ТОВ «Базис-ЛТД», згідно з витягом із ЄРДР, проведено обшук та вилучене майно.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України на слідчого суддю кримінальний процесуальним законодавством покладено обов`язок щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
У рішенні ЄСПЛ від 07.06.2007 року у справі «Смірнов проти Росії», суд постановив: «Що стосується гарантій проти зловживань владою при здійсненні обшуків..., то Європейський Суд зауважив: «надмірно широкі вирази, в яких було сформульовано постанову про проведення обшуку, надали співробітникам міліції необмежений розсуд при визначенні, які документи «представляли інтерес» для розслідування у кримінальній справі; в результаті був проведений обширний обшук і потім вилучення. А у коло вилучених матеріалів ввійшли і ті, що не пов`язані з цією кримінальною справою.» У такий спосіб ЄСПЛ наголосив на принципі, що слідчий має право на вилучення лише тих речей/предметів, що прямо передбачені судовим рішенням.
Слідчий суддя зазначає, що органу досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді надано дозвіл виключно на вилучення оригіналів первинних бухгалтерських та податкових документів ТОВ «Базис-ЛТД» по взаємовідносинам з ТОВ «Щедре село» за 2013 рік і під час судового засідання встановлено, що під час обшуку документів, які прямо передбачені судовим рішенням відшукано та вилучено не було, а у судовому засіданні органом досудового розслідування не наведено обґрунтованих підстав для того, щоб прийти до висновку, що вилучене під час обшуку майно має відношення до кримінального правопорушення за подіями 2013 року за викладених у фабулі кримінального провадження обставинах з огляду на таке.
Об`єктом злочину за ст. 212 КК України є встановлений законодавством порядок оподаткування юридичних і фізичних осіб, який забезпечує за рахунок надходження податків, зборів та інших обов`язкових платежів формування доходної частини державного та місцевих бюджетів, а також державних цільових фондів.
Предметом злочину за ст. 212 КК України є грошові кошти, які підлягають сплаті як податки і збори (обов`язкові платежі), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку.
Об`єктивна сторона злочину за ст. 212 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять до системи оподаткування; 2) суспільне небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних (ч. 1 ст. 212), великих (ч. 2 ст. 212) або особливо великих (ч.3 ст. 212) розмірах; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.
Органом досудового розслідування не наведено даних на підтвердження того, що майно, про яке йдеться у клопотанні, являються об`єктом кримінально протиправних дій і було одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення при тому, що відомості про ухилення від сплати податку внесені до ЄРДР 15.06.2016 року лише за період 2013 рік. Проте лише у 2020 році, без повідомлення будь - якій особі у даному кримінальному провадження про підозру, слідчий звертається за вирішенням зазначеного клопотання та будь-яких даних щодо внесення відомостей до ЄРДР за ст. 212 КК України за фактом порушення податкового законодавства у 2017-2019 року, стороною обвинувачення ані у клопотанні, ані у судовому засіданні не наведено.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні як на підставу для арешту майна, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а за ч. 3 ст. 170 КПК України, в даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Прокурором та слідчими не доведено, що вилучене під час обшуку 21.01.2020 року майно має будь-яке відношення до кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР щодо злочину, вчинених службовими особами ТОВ «Базис-ЛТД» у 2013 році і не доведена відповідність вилученого під час проведення обшуку від 21.01.2020 р майна., на який просить накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому, долучені слідчим до матеріалів клопотання постанови про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, також таких даних не містить. Тим більше, визнання органами досудового слідства вилученого майна речовим доказом не є обов`язковою умовою для накладання арешту на майно.

Таким чином, слідчий приймаючи таке рішення обмежився виключно цитуванням ст. 98 КПК України, без будь-якої вказівки про можливу належність вилученого майна до речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України.
При цьому, матеріали клопотання не містять будь-яких належних доказів що мало місце кримінальне правопорушення у 2017-2019 роках, оскільки в обґрунтування арешту орган досудового розслідування додає лише матеріали аналітичного дослідження про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ "Базис-ЛТД", складений посадовою особою органом, який здійснює досудове розслідування, яке є недостатнім для обмеження права власності.

Отже, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази того, що відносно вилученого майна, яке зберігалося за місцем вилучення існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 212 КК України за яким здійснюється досудового розслідування, а саме за фактом того, що службові особи ТОВ «Базис-ЛТД» протягом 2013 року шляхом завищення об`єкту оподаткування, а саме заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з підприємством з ознаками сумнівності ТОВ «Щедре село» безпідставно сформували податковий кредит та ухилились від сплати податку на прибуток на суму 939910 грн. та податку на додану вартість на суму 989379 грн. і яке може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання про накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

З тексту клопотання слідчого вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування та цитування норм КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження та мотивації підстав для арешту майна.
Тому, доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту з метою забезпечення збереження вилученого майна як речових доказів, є безпідставними та немотивованими.
До того ж, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчий суддя, згідно ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смірнов проти Росії» було висловлено правову позицію також про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання слідчого судді, слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 212 КК України, без зазначення мети, повинен надати слідчому судді не тільки відомості, які вказували на те, що тимчасово вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні або ж відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а й підтвердити та обґрунтувати необхідність накладення арешту на зазначене майно, з урахуванням завдань арешту майна, визначеним ст. 170 КПК України та наслідкам арешту майна для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки з урахуванням диспозиції ст.212 КК України, це майно не є предметом злочину, не було ні об`єктом, ні знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення і з наданих матеріалів не убачається, що було використане у 2013 році як засіб вчинення злочину, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 15.06.2016 року.

Слідчий суддя констатує, що застосування арешту у спосіб, який вказано у клопотанні суттєво обмежує права ТОВ «Базис-ЛТД» та фактично зупиняє господарську діяльність товариства у зв`язку з опломбуванням товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в приміщеннях і ємностях підприємства, а саме складське приміщення для зберігання насіння соняшника та макухи соняшникової, ємності для зберігання олії соняшникової, яка призначена для подальшого розливу, що унеможливлює подальшу роботу підприємства, тягне за собою простій виробництва, блокування діяльності підприємства на невизначений строк (довідка від 23.01.2020 вих.№ 3 (т.1 а.с.145). Також, як повідомив у судовому засіданні, директор ТОВ «Базис-ЛТД» ОСОБА_7 , термін зберігання продукції, яка опломбована у складських приміщеннях має строк зберігання від одного місяця до трьох місяців, а тому швидко псується, а шрот соняшника є сильно займистим продуктом, який потребує постійного нагляду, що неможливо здійснювати через опечатування складських приміщень.

Також слід зауважити, що вилучення оригіналів та усіх документів фінансово-господарської діяльності за 2017-2019 роки підприємства у такий спосіб фактично зупиняє господарську діяльність товариства у зв`язку із тим, що згідно протоколу обшуку вилучені всі документи щодо фінансово-господарської діяльності підприємства, що унеможливлює його статутну діяльність та опечатані усі виробничі ділянки на яких здійснювалась підприємницька діяльність, про що свідчить довідка ТОВ «Базис-ЛТД» та копії протоколів обшуку від 21.01.2020 року(довідка від 23.01.2020 вих.№ 3 (т.1 а.с.145)..

Такі дії по відношенню до ТОВ «Базис-ЛТД» є абсолютно неприпустимими в розрізі сприяння державою (її органами та структурами) розвитку підприємницької діяльності суб`єктів господарювання, оскільки політика держави повинна стимулювати підприємницьку діяльність у нарощуванні випуску продукції та наданні всіляких послуг, а також враховуючи той факт, що жодній посадовій особі товариства не повідомлено про підозру.

Слідчим суддею також враховуються ті обставини, що директор ТОВ «Базис-ЛТД» був призначений на посаду з 18.02.2014 року, головний бухгалтер з 16.05.2016 року (т.1 а.с.173-179), тоді як за викладеними у фабулі кримінального провадження обставинах кримінальне правопорушення за ч.2 ст.212 КК України вчинялося службовими особами ТОВ «Базис-ЛТД» у 2013 році.

Окрім іншого, виходячи із змагальності сторін у судовому процесі, власником майна слідчому судді у судовому засіданні було надано докази щодо здійснення підприємством ТОВ «Базис-ЛТД» господарських взаємовідносин із іншими господарськими товариствами та підстави знаходження продукції за місцем проведення обшуку, про що надано копії договорів, актів приймання-передання, товарно транспортних накладних і іншої документації. (т.1 а.с. 182-252, т.2 а.с.1-61).

Більш того, слідчим суддею також враховуються і такі обставини, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі №808/1683/16 (СН/808/18/17), з урахуванням ухвали про виправлення описки від 06.09.2019, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Базис-ЛТД задоволено: визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення винесені Токмацькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області: № від 13 травня 2016 року про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 989379,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 251345,00 грн., а всього 1240724,00 грн.; № від 13 травня 2016 року про визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 939910,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 234978,00 грн., а всього 1174888,00 грн.; № від 13 травня 2016 року про визначення штрафних (фінансових) санкцій з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами у сумі 510 грн.; присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Базис-ЛТД за рахунок бюджетних асигнувань Токмацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 36242,10 грн. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 по справі №808/1683/16 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Токмацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.03.2018 Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №808/1683/16 (СН/808/18/17) касаційне провадження №К/9901/65757/18) касаційну скаргу Токмацької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області залишено без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 залишено без змін. (т.1 а.с.160-172).

Аналізуючи викладені обставини у своїй сукупності та враховуючи норми законодавства, слідчий суддя доходить висновку про те, що ані слідчим у своєму клопотанні та у судовому засіданні, ані прокурором в судовому засіданні не наведено достатніх підстав, що обґрунтовують необхідність арешту на зазначене у клопотанні майно, також не вказано, які саме сліди злочину воно зберегло, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України має значення зазначене майно та не довів, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може бути використане в суді як доказ обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження за ч.2 ст.212 КК щодо кримінального правопорушення, вчиненого, згідно до витягу з ЄРДР, у 2013 році, тому органом досудового розслідування безпідставно утримується вилучене майно, а очевидна істотна причина для утримання цього майна державою відсутня.

Також, слідчим також не зазначено, яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Слідчий суддя зазначає, що санкція статті КК України, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна.
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню за подіями 2013 року.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 26.03.2013 року у справі «Рисовський проти України» зазначив, що потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, заява № 36548/97, п. 58, ЕСПЧ 2002-УПІ).Отож, державні органи, які не впроваджують або недотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі Стретч проти Об`єднаного Королівства вказано, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
На переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначені в клопотанні: фінансово-господарські документи ТОВ «Базис-ЛТД» за період 2017-2019 роки та флеш-носій інформації «Goop RAM 16GB», на якому знаходиться база фінансово-господарських операцій з програмою 1С-підприємства ТОВ «Базис-ЛТД» за 2017-2019 роки; насіння соняшника у кількості 70 тон та макуху у кількості 100 тон; олію соняшника об`ємом 6 210 літрів та 27 тон олії соняшника, яка знаходиться в цистернах; олію соняшника розфасовану, загальною вагою 16 710 літрів, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Вказані дії органу досудового розслідування, на думку слідчого судді, не відповідають принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини та всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право ТОВ «Базис-ЛТД» на безперешкодне користування своїм майном та ведення підприємницької діяльності, що призведе до простою у виробництві вказаного підприємства і не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Таким чином, враховуючи вищенаведене і конкретні обставини справи, та враховуючи, що жодної з передбачених законом підстав для накладення вищевказаного арешту, як і самої доцільності такого арешту органом досудового розслідування не доведено, як і не доведено ризиків, передбачених ст. 170 КПК України і відсутні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а арешт в даному випадку не відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, що здійснюється за ч. 2 ст. 212 КК України за фактом ухилення від сплати податків у 2013 році і застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна, не доведено розумності та співмірності обмеження права користування, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області майора податкової міліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000018 від 15.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 212 Кримінального кодексу України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 та ч. 3 ст. 173 КПК України є підставою для повернення тимчасово вилученого майна особі, у якої це майно було вилучено.
Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копію судового рішення, після його оголошення, негайно вручити слідчому.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Слідчий суддя ОСОБА_1