Справа № 939/741/20
УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 14 лютого 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Микуличі Бородянського району Київської області, громадянина України, неодруженого, працюючого формувальником у ДП «Антонов», який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року з Бородянського відділу Фастівської місцевої прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.156 КК України.
Відповідно до обвинувального акта, на початку лютого 2020 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та на ґрунті незадоволеності та злості по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , на початку лютого 2020 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись почуттям незадоволеності та злості, усвідомлюючи протиправність та небезпечність своїх дій, маючи злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень своїй малолітній доньці ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, цілеспрямовано та умисно наніс ОСОБА_6 множинні удари паском в область нижніх кінцівок та сідниць, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних синців та подряпин обох нижніх кінцівок та правої сідниці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, ОСОБА_4 , на початку лютого 2020 року, точна дата та час не встановлені, знаходячись в кімнаті будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що його донька є малолітньою особою, маючи злочинний намір, направлений на вчинення відносно неї розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті, а також здатних викликати моральне та фізичне розбещення малолітньої, вчинив відносно неї розпусні дії, а саме оголював свій статевий орган та спав із ОСОБА_6 в оголеному вигляді, а також торкався до її статевих органів.

За ухвалою слідчого судді Бородянського районного суду Київської області від 26 березня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2020 року включно.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до двох місяців, оскільки неможливо застосувати до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, окрім, як тримання під вартою тому, що наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України.

Вислухавши думки обвинуваченого захисника адвоката ОСОБА_5 , яка заперечувала проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 , є раніше не судимий; має постійне місце проживання; має постійне місце роботи, обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання свого захисника, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання та постійне місце роботи, суд вважає за можливе обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою до суду.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою і свідками у цьому кримінальному провадженні.

Виконання ухвали в частині контролю за дотриманням ОСОБА_4 умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту доручити Бородянському ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом, визначити до 21 липня 2020 року.

Звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду негайно.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

Головуючий-суддяОСОБА_7