Номер провадження: 11-сс/813/683/20
Номер справи місцевого суду: 947/8404/20 1-кс/947/4678/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участі прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 р., якою в рамках кримінального провадження № 0000155 від 08.03.2020 року відносно:
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Солтанівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, працюючого по найму, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 та відносно підозрюваного ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.06.2020 р. без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, що з огляду на їх тяжкість та тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку його визнання винним у їх вчиненні у встановленому законом порядку судом, тих відомостей, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки останній не одружений, не працює, а відтак і не має офіційного заробітку, свідчить про наявність підстав у слідчого судді для висновку про те, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи, що в рамках даного кримінального провадження наявна потерпіла особа, анкетні відомості якої відомі підозрюваному, оскільки останньому вручено матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу в якому наявні відповідні протоколи допитів такої особи, з огляду на ту обставину, що така особа згідно протоколу додаткового допиту від 13.03.2020 року побоюється фізичної розправи відносно себе, при цьому у випадку подальшого направлення обвинувального акту до суду, така особа може допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя вважає наявним також ризику у вигляді можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу особу.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 інкримінується ймовірне вчинення кримінально-протиправних дій з погрозою застосування насильства, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 зазначила, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною з наступних підстав:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що під час проведення обшуку квартири, в якій мешкає ОСОБА_12 були вилучені особисті речі ОСОБА_13 , і відразу забрали всі телефони, обмежили в свободі ОСОБА_12 , в цей же час знаходячись в квартирі слідчим СУ ОСОБА_11 намагались вручити підозру ОСОБА_14 , однак останній отримати її не міг так як був в кайданах і стояв на колінах. Тому, поняті, що були присутні на обшуку розписалися у повідомленні про підозру від 22.04.2020 року про відмову ОСОБА_15 від підпису. Таким чином було порушено право на захист ОСОБА_15 , оскільки під час його затримання та обшуку квартири, йому не був наданий захисник та взагалі Центр вторинної правової допомоги не був повідомлений слідчим та прокурором про необхідність забезпечення залучення адвоката для захисту прав підозрюваного;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що лише 22.04.2020 року о 15.08 год. у приміщені Київського районного суду м. Одеси адвокату - захиснику ОСОБА_9 , та ОСОБА_12 було надано можливість ознайомитись з повідомленням про підозру від 22.04.2020 року, а з протоколом обшуку житла та інших приміщень вони не ознайомлені досі;

- підозра ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих злочинів, не може обґрунтовуватись доказами, наявними в матеріалах провадження, а щодо інших доказів, то природа їх є незрозумілою і вони жодним чином не вказують на причетність ОСОБА_15 до будь-якого злочину;

- слідчим суддею не враховано, що у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазначено жодної реальної підстави вважати, що наявний хоч один ризик та ОСОБА_12 має реальну можливість та бажання ним скористатися, оскільки лише перелічені ризики, вказані у ст.177 КПК України, без жодного реального обґрунтування;

- посилання слідчого у клопотанні на тяжкість скоєного злочину, можливість вчинення іншого злочину, незаконне впливання на потерпілого, можливість переховування, - жодним належним доказом не підтверджені, а лише є припущеннями слідчого і не може свідчити про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При наявності у підозрюваного ОСОБА_12 постійного місця мешкання разом з родиною, позитивної характеристики, постійного місця реєстрації, відсутності судимостей, наявності на утриманні родини відсутності закордонного паспорту, є всі підстави для застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Посилаючись на наведені доводи, а також практику Європейського суду з прав людини, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_9 , яка доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

22.04.2020 р. ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого групою осіб; ч. 2 ст. 146 КК України, викраденні людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань із застосуванням зброї (а.с. 89-93).

Так, ОСОБА_10 органами досудового розслідування підозрюється у тому, що згідно узгодженого та злочинного плану, ОСОБА_16 та ОСОБА_10 07.03.2020 р. близько 17.10 годині рухаючись на транспортному засобі «BMW» BBIFA79 по вул. Маріїнська смт. Великодолинське, Овідіопольського району, Одеської області за кермом якого перебувала невстановлена ході досудового слідства особа. Побачивши транспортний засіб потерпілого марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за кермом якого перебував сам потерпілий ОСОБА_17 здійснили небезпечний маневр та змусили останнього зупинити автомобіль. Після чого, ОСОБА_16 та ОСОБА_10 вийшли із автомобіля «BMW» BBI FA79, та в подальшому ОСОБА_16 тримаючи в руках вогнепальну зброю здійснив постріл вбік потерпілого. Далі, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок майна потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проникли до зазначеного автомобіля марки «Mazda 3» перебуваючи в якому ОСОБА_16 наніс удар в область голови ОСОБА_17 , а ОСОБА_10 в свою чергу використовуючи невстановлений предмет за конструктивними особливостями схожий на вогнепальну зброю, як психологічний фактор можливого застосування відносно потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, із кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Самсунг А10» чорного кольору, який належить останньому, вартістю 5000 гривень, тим самим заволодівши майном ОСОБА_17 та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Далі, переслідуючи мету незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_10 силоміць перемістив потерпілого до заднього сидіння автомобіля, а ОСОБА_16 зайняв місце водія вказаного транспортного засобу та почав рух, вирушивши в бік с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області. Прибувши до кладовища с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської області, ОСОБА_10 та ОСОБА_16 витягли потерпілого із авто та розпочали наносити останньому тілесні ушкодження, невстановленими предметами в область голови, тулуба та кінцівок. В ході завдання потерпілому фізичних страждань ОСОБА_10 здійснив постріл із вогнепальної зброї в результаті завдавши потерпілому тілесні ушкодження у виді рани нігтьової фаланги І пальця лівої стопи та відповідно до п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого, продовжуючи реалізацію спільного умислу направленого на незаконне позбавлення волі потерпілого, ОСОБА_16 та ОСОБА_10 силоміць посадили ОСОБА_17 до вищезазначеного автомобіля марки «Мазда 3» та, прибувши до вул. Фермерська, с. Молодіжне, Овідіопольського району, Одеської обл., обмежуючи можливість потерпілого вільно пересуватися, затягли того до багажного відділення автомобіля марки «BMW» BBI FA79, та вирушили у невідомому напрямку. В цей час до ОСОБА_10 та ОСОБА_16 долучився ОСОБА_18 , який разом із іншими переліченими особами, прибув за невстановленої в ході слідства адресою. Де, діючи відповідно до свого узгодженого злочинного плану, дістали потерпілого із багажного відділення «BMW» BBI FA79, та розпочали наносити хаотичні удари в область голови, тулуба та ніг потерпілого невстановленими предметами, в результаті чого завдали потерпілому тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку та дві забійні рани голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та чотири садна правої гомілки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В цей час ОСОБА_17 побоюючись за своє життя, скориставшись нагодою та часом поки ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 відвернули увагу від нього, здійснив змогу втечі. Однак, останні, не бажаючи припинити свої протиправні дії маючи при собі вогнепальну зброю, розпочали переслідування потерпілого та хаотичну стрілянину в бік потерпілого, проте, наздогнати його не вдалося.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбаченого ч.2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 08.03.2020 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_17 від 13.03.2020 року; виписним епікризом №3458; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2020 року; протоколом огляду місця події від 11.03.2020 року; протоколами додаткових оглядів предметів від 16.04.2020 року; висновком експерта №642 від 08.04.2020 року; висновком експерта №123 від 01.04.2020 року та, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даній стадії досудового розслідування вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність вказаних вище ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу підозрюваному.

З огляду на це, доводи захисника про необґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_15 не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги. Окрім того, колегія суддів, наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки триває досудове розслідування, а відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, який не має стійких соціальних зв`язків, сім`ї чи постійного місця роботи, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, а, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, в тому числі спільно з іншими особами, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти життя і здоров`я, вважає реальним ризик передбачений в п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує також ризик впливу з боку ОСОБА_15 на потерпілого, який безпосередньо судом не допитаний, а його дані містяться в матеріалах провадження та доступні стороні захисту.

Також апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризику можливого знищення підозрюваним ОСОБА_12 речей, які мають значення доказів в рамках даного кримінального провадження, оскільки підозрюваний зникнув з місця вчинення злочину та був затриманий працівниками поліції через значний проміжок часу.

Щодо доводів захисника з приводу неврахування слідчим суддею обставин, визначених ст. 178 КПК України, колегія суддів звертає увагу на те, що слідчим суддею надана оцінка всім обставинам, а саме обґрунтованості підозри ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування, а отже не маючого законних засобів до існування, не одруженого, що свідчить відсутність соціальних зв`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо наданих стороною захисту характеристик з місця реєстрації ОСОБА_15 Зеленогорської селищної ради Любашівського району Одеської області, апеляційний суд оцінює їх критично, оскільки в апеляційній скарзі зазначено, що підозрюваний вже на протязі тривалого часу проживає в м. Чорноморськ Одеської області.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України прийшов до обґрунтованого висновку, що виключно тримання під вартою здатне забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів.

Щодо доводів захисника про те, що слідчим суддею не враховано те, що лише 22.04.2020 року о 15.08 год. у приміщені Київського районного суду м. Одеси адвокату - захиснику ОСОБА_9 , та ОСОБА_12 було надано можливість ознайомитись з повідомленням про підозру від 22.04.2020 року, а з протоколом обшуку житла та інших приміщень вони не ознайомлені досі, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Так, згідно пояснень сторони захисту, ОСОБА_12 був затриманий вранці 22.04.2020 року. В цей же день, він доставлений до Київського районного суду м. Одеси для участі в судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу.

Повідомлення про підозру вручено йому в цей же день, тобто до спливу 24 годин з моменту його затримання, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає порушень вимог КПК України при врученні підозрюваному та його захиснику повідомлення про підозру в частині часу його вручення. При цьому, підозрюваний та захисник мають право ознайомитись із протоколом обшуку житла та інших приміщень, оскільки триває досудове розслідування.

Щодо доводів захисника про незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_12 через наявність в нього захворювань, апеляційний суд їх враховує, однак, надана медична документація щодо обстеження ОСОБА_15 датована 2015-2016 роками, при цьому будь-яких висновків лікарів, окрім висновків обстеження, щодо неможливості підозрюваного утримуватись в умовах слідчого ізолятору, стороною захисту апеляційному суду не надані.

Також, апеляційний суд вважає голослівними доводи захисника про те, що слідчий суддя залишив поза увагою те, що підозрюваний ОСОБА_12 на теперішній час має постійне місце проживання, де мешкає разом з дружиною, оскільки його характеристика та акт обстеження будинку датовані червнем 2019 року.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_12 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, хоча в силу ст. 89 КК України вважається не судимою особою, а також той факт що в теперішній час на розгляді в Малиновському райсуді м. Одеси перебуває кримінальне провадження ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 189 КК України, остаточне рішення по якому не прийнято, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення підозрюваним іншого злочину.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_15 у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину, а також усі обставини справи, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного та дійшов правильного висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2020 р., якою відносно ОСОБА_10 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.06.2020 р. без визначення застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4