Справа № 173/1130/19
Провадження № 1-кп/209/126/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000279, відносно обвинувачених за ч.2 ст. 187 КК України:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Перше травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області українки, громадянки України, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави, строк якого продовжувався судом до 27 березня 2020 року.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , яке підтримував в судовому засіданні, вказуючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. На даний час продовжують існувати ризики, передбачені в ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 не одружений, не має зареєстрованих на нього дітей, не має постійної роботи, зареєстрований в селі Преображенське Верхньодніпровського району, а проживав у м. Дніпро тому існує ризик, що він, не маючи міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може переховуватись від суду та не виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків і рішень. Крім того, наявні ризики того, що перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки його бабуся проживає по сусідству з потерпілим. Окрім того раніше до суду надходила письмова заява від потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому сам потерпілий ОСОБА_7 в судовому засідання спростував факт написання ним такої заяви. Хоча потерпілий ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_8 допитані судом, може виникнути необхідність у їх додатковому допиті. Прокурор наполягає, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити запобіганню вказаних ним ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що йому нічого сказати відносно заявленого прокурором клопотання.

Захисник ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт за його зареєстрованим місцем проживання в будинку його бабусі. Вважає що прокурором не доведено наявність вказаних ним у клопотанні ризиків, які на даний час втратили свою актуальність, зважаючи на те, що потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 вже допитані судом. Захисник також вважає, що прокурором не доведено, що застосування біль м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання прокурора та матеріали кримінальної справи суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Згідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за що може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років.
Обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має зареєстрованих на нього дітей, до затримання мешкав в м. Дніпро, а не в селі Правобережне за місцем своєї реєстрації, не був постійно працевлаштованим, тому суд вважає, що не маючи міцних соціальних зв`язків, він може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне. Крім того, суд вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності за злочин, в скоєнні якого він обвинувачується, ОСОБА_4 може впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які йому особисто знайомі та мешкають по сусідству з його бабусею. Про можливий вплив на потерпілого, свідчила заява "відказ" начебто написаний потерпілим ОСОБА_7 , де зазначалося, що ножа не було і у нього нема претензій до ОСОБА_4 , про долучення якого до матеріалів справи в судовому засіданні заявляв захисник ОСОБА_9 , пояснивши суду, що цей "відказ" йому надала сестра обвинуваченого ОСОБА_4 . Як вказував прокурор, хоча потерпілий ОСОБА_7 і свідок ОСОБА_8 уже допитані судом, можливо ним буде заявлятися клопотання про їх додатковий допит, у зв`язку з наданими суду показаннями обвинуваченими.

Суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе запобігти зазначеним вище ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому відносно нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку суду тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

Постановив:

Продовжити до 14.00 години 23 травня 2020 року, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1