Справа № 730/1455/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/370/20
Категорія - ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 10 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_7 1001 грн. 00 коп. процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційні скарги в яких:

- обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що через юридичну необізнаність за порадою юриста не визнавав вину, однак на даний час він повністю визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому та просить врахувати, що він має на утриманні неповнолітню дитину, доглядає за батьками похилого віку і являється єдиним годувальником у двох сім`ях;

- адвокат ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження відносно його підзахисного на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ряд свідків, допитаних в ході судового розгляду повідомили лише обставини, які не підтверджують вину обвинуваченого і викладені у вироку показання свідка ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам. Апелянт зазначає, що протокол обшуку від 20 квітня 2018 року є недопустимим доказом, оскільки процесуальні дії, щодо порядку проведення обшуку, упакування речових доказів та ознайомлення учасників з відповідним протоколом були вчинені слідчим поза зазначеним у протоколі часом з порушенням його суттєвих умов. Захисник, в поданій апеляційній скарзі також зазначає, що викладені у вироку обставини, на його думку, свідчать, що ряд осіб, які проживали за місцем виявлення патронів або відвідували вказаний будинок, мали доступ до нього, окрім ОСОБА_7 . Апелянт, крім того, стверджує, що в діях його підзахисного відсутня суб`єктивна сторона складу злочину, з огляду на те, що він не знав та не міг знати про виявлені патрони і стороною обвинувачено не доведено, що саме обвинувачений здійснював незаконне носіння, зберігання, придбання набоїв для вогнепальної зброї, а також наголошує, що суд, визнавши недопустимим доказом речові докази у виді 94 патронів, мав визнати всі слідчі дії з речовими доказами недопустимими, враховуючи, що вони є похідними від вказаних речових доказів.

Суд першої інстанції встановив, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої досудовим розслідуванням особи ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу придбав 94 патрони, які є боєприпасами придатними до стрільби, з яких 81 патрон є довгими 5,6 мм спортивними патронами кільцевого запалення виробництва Німеччини та СРСР; 13 патронів є довгими 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, виробництва СРСР. Після чого незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав їх в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до 20 квітня 2018 року, тобто до дня, коли вони були вилучені працівниками поліції.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який висловивися на підтримання поданої ним апеляційної скарги та не підтримав апеляційну скаргу подану захисником в його інтересах, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 263 КК України судом першої інстанцій зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_7 до скоєного кримінального правопорушення. Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідивши і проаналізувавши показання:

- обвинуваченого ОСОБА_7 який вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю та пояснив, що в будинку в якому було знайдено патрони він проживає без реєстрації і до нього часто приїжджають гості, в тому числі мисливці;

- свідка ОСОБА_10 згідно показань якого він проживає не далеко від обвинуваченого і знає його, як добропорядну людину. Щодо боєприпасів і патронів свідку нічого не відомо, він знає лише те, що у ОСОБА_7 є мисливська рушниця, оскільки останній являється досвідченим мисливцем, до нього приїжджають друзі, які також їздять на полювання;

- свідка ОСОБА_11 яка пояснила, що вона була запрошена понятою при проведені обшуку в будинку в якому проживає обвинувачений, також був присутній інший понятий і працівники поліції проводили відеозйомку. При проведені обшуку були виявлені дві коробки в яких містились патрони, при цьому ОСОБА_7 пояснив, що він не знає звідки взялись патрони, вони не його, а належать його дядьку;

- свідка ОСОБА_12 який в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що обвинувачений є його племінником і свідок вважає, що він не винен. Додатково пояснив, що ОСОБА_7 є мисливцем і в його будинку буває багато людей, серед яких є мисливці;

- свідка ОСОБА_13 який пояснив, що він був запрошений в якості понятого при проведені обшуку в будинку ОСОБА_7 , де були вилучені предмети схожі на боєприпаси. При цьому, ОСОБА_7 пояснив, що вилучені речі не його, їх залишив його дядько або мисливці з Ніжину.

- свідка ОСОБА_14 який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений у своєму будинку проживає приблизно від 3 до 6 років, він є мисливцем і має зброю, до нього приїжджають інші мисливці;

- свідка ОСОБА_9 згідно пояснень якого приблизно два роки назад, біля магазину він почув розмови чоловіків, які зазначили, що у обвинуваченого зберігається зброя, що він і розповів працівникам поліції.

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 10 квітня 2018 року, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 КПК України;

- дорученні на проведення слідчих (розшукових) дій, яке підтверджує надання повноважень працівникам оперативного підрозділу Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області провести слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні, що розглядається відповідно до вимог статті 40 КПК України;

- рапортах про виявлення факту зберігання вогнепальної зброї від 10 квітня 2018 року та без дати, що стало однією із підстав для початку досудового розслідування;

- дорученні на проведення слідчих (розшукових) від 10 квітня 2018 року, що підтверджує проведення відповідних слідчих дій по кримінальному провадженню;

- довідці КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 2 квітня 2018 року № 19, згідно якої підтверджується місце проживання обвинуваченого;

- протоколі обшуку від 20 квітня 2018 року, в якому відображені результати обшуку проведеного відповідно до статей 234-236 КПК, при якому були застосовані засоби відеофіксації, з якого вбачається, що в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , виявлено пластикову коробку чорного кольору з-під крему для взуття з предметами, схожими на набої, калібру 5,6 мм. у кількості 44 штук, та паперову коробку з предметами, схожими на набої, калібру 5,6 мм. у кількості 50 штук;

- ухвалі слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області від 12 березня 2018 року, якою підтверджується здійснення судового контролю за проведенням негласних слідчих дій в порядку статей 30, 31 Конституції України, статей 246, 248 КПК України. І згідно якої було надано дозвіл на проведення оперативно-технічного заходу зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж з перехопленням та фіксацією телефонних розмов та інших даних, що передаються абонентом мобільного зв`язку з сім-карти НОМЕР_1 , яким у підготовці до вчинення кримінального правопорушення користувався ОСОБА_7 ;

- рапортах, протоколах та довідці про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем), довідці про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, а саме, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 , які відповідно до статті 104 КПК України відображають результат проведення негласної слідчої дії та зняття відповідної інформації. Зокрема, під час телефонних розмов ОСОБА_7 повідомляє про зберігання боєприпасів;

- клопотанні про призначення експертизи та ухвалі слідчого судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 23 квітня 2018 року, які підтверджують здійснення судового контролю за проведенням слідчих дій в порядку статей 242-244 КПК України;

- висновку експерта № 605 від 2 травня 2018 року, зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким дев`яносто чотири патрони, надані на дослідження, вилучені 20 квітня 2018 року під час обшуку господарства ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 є боєприпасами, а саме: вісімдесят один патрон є довгими 5,6 мм. спортивними патронами кільцевого запалення, виробництва Німеччини та СРСР; тринадцять патронів є довгими 5,6 мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, виробництва СРСР. Дані патрони до стрільби придатні;

- постанові від 14 травня 2018 року, якою відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами 94 патрони калібру 5,6 мм.

- довідці Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 13 квітня 2018 року за № 1588/124/42.1-2018, яка відповідно до статті 84 КПК містить фактичні данні на підставі яких можливо встановити наявність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, зокрема, підтверджує, що ОСОБА_7 являється власником мисливської гладкоствольної зброї ІЖ-26 калібру-12 мм, дозвіл № НОМЕР_2 , виданий 11 серпня 2003 року Борзнянським РВУ МВС України в Чернігівській області. Іншими видами вогнепальної зброї та боєприпасів до неї не володіє;

- довідці Омбиської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області за № 261 від 25 вересня 2019 року, яка відповідно до статті 84 КПК України містить фактичні данні, на підставі яких можливо встановити наявність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, зокрема, підтверджує, що ОСОБА_7 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 .

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необхідності визнати всі слідчі дії з речовими доказами недопустимими, в зв`язку з визнанням недопустимими доказами речових доказів у виді 94 патронів, колегія суддів вважає необґрунтованими враховуючи вище наведене та з огляду на те, що речові докази були визнані недопустимими доказами в зв`язку з не відкриттям прокурором, під час досудового розслідування, речових доказів в порядку ст.. 290 КПК України.

В ході апеляційного розгляду не знайшло свого підтвердження посилання захисника в апеляційній скарзі на невідповідність проведеного обшуку вимогам КПК України, оскільки під час обшуку, в присутності понятих в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , виявлено пластикову коробку чорного кольору з-під крему для взуття з предметами, схожими на набої, калібру 5,6 мм. у кількості 44 штук, та паперову коробку з предметами, схожими на набої, калібру 5,6 мм. у кількості 50 штук. Вказані обставини підтвердили і поняті в судовому засіданні, їх твердження, що вони не бачили певних деталей обшуку не свідчать про його незаконність.

Крім того, колегія суддів враховує, що в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу подану захисником в його інтересах.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_7 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції хоча і врахував при призначенні останньому покарання дані про його особу, тяжкість вчиненого злочину, відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, проте підійшов до даного питання не з достатньою повнотою, в зв`язку з чим не надав оцінки можливості застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно норми ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому належить взяти до уваги те, що ОСОБА_7 під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, що слід визнати пом`якшуючими обставинами, які свідчать про те, що дана особа розкаялась у вчиненому та наявність у неї певної міри правової свідомості. Обтяжуючих обставин як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції встановлено не було. Крім того, він є раніше не судимою особою, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має сталі соціальні зв`язки, на його триманні знаходяться неповнолітня дитина та батьки похилого віку, а тому немає обґрунтованих підстав для призначення покарання у виді реального позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до переконання, що виправлення й перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити його від його відбування з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Інших істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного покарання у виді позбавлення полі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті цей вирок - залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4