печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2015 за №0001642, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.41, ч.3 ст.365; ч.4 ст.41, ст.340; ч.2 ст.262; ч.4 ст.41 ч.3 ст.258; ч.4 ст.41, ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; ч.4 ст.41, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України.

В обґрунтування підозри слідчий вказує наступне.

Наказом від 14.11.2012 №622о/с начальника ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 призначений на посаду командира штурмового взводу № 3 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві. Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві від 29.12.2012 за № 740 о/с ОСОБА_6 присвоєне спеціальне звання старший лейтенант міліції.

ОСОБА_6 , працюючи на посаді командира штурмового взводу №3 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, будучи представником влади та службовою особою, діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, грубо порушив вимоги п. 1 ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, хибно розуміючи поняття виконання наказів керівника, в період 18-20 лютого 2014 року в місті Києві на виконання явно злочинного наказу перевищив владу та службові повноваження, що призвело до тяжких наслідків. Окрім цього, на виконання явно злочинного наказу, він безпосередньо прийняв участь у вчиненні терористичного акту, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків, а також у вчиненні умисних вбивств двох або більше осіб, за попередньою змовою групою осіб та способом, небезпечним для життя багатьох осіб та замахів на умисні вбивства за наступних обставин:

18.02.2014, приблизно о 16.00 год., біля будівлі Верховної Ради України, розташованої в місті Києві по вул. М. Грушевського, 5, командир полку ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_7 , виконуючи наказ ОСОБА_8 , віддав усний наказ командиру роти спеціального призначення ОСОБА_9 організувати отримання вогнепальної зброї бійцями очолюваної ним роти, саме тими, які будуть готові виконати наказ щодо невибіркового застосування вогнепальної зброї до невизначеного кола протестувальників, після чого прибути на площу Конституції в м. Києві та зосередитись перед будівлею Верховної Ради України.

Приблизно з 17 до 18 години, прибувши на місце постійної дислокації ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, що розташоване за адресою: м. Київ проспект Червонозоряний, 152, ОСОБА_9 визначив бійців із числа роти спеціального призначення, які після отримання у черговій частині полку вогнепальної зброї, спеціальних засобів рушниць Форт-500 та боєприпасів повинні вирушити до центральної частини м. Києва для виконання наказів керівництва МВС України та держави, у тому числі щодо вчинення терористичного акту. Після цього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , а також інші невстановлені бійці роти спеціального призначення отримали у черговій частині полку закріплену за ними табельну вогнепальну зброю 7.62 мм автомати АКМС, пістолети ПМ та Форт-12, спеціальні засоби рушниці Форт-500 і бойові припаси до них. За невстановлених слідством обставин, бійці які використовували рушниці Форт-500, отримали також до них патрони із зарядом свинцевої картечі, використання яких було заборонено.

Після отримання зброї та спеціальних засобів у черговій частині ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, вказані вище особи на чолі з командиром роти спеціального призначення ОСОБА_9 на службовому автотранспорті прибули на площу Конституції та розосередились перед будівлею Верховної Ради України.

У ніч з 18 на 19 лютого 2014 року, загін бійців роти спеціального призначення ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві (далі РСП ПМОП «Беркут»), за вказівкою командира полку ОСОБА_7 передислокувався на вул. Інститутську та зайняв позиції між будинками № 1 та № 5, де перебував до 20.02.2014 у резерві, з метою надання допомоги іншим підрозділам МВС України у разі здійснення ними штурму барикад (укріплень), зведених учасниками акції протесту на Майдані Незалежності, та виконання поставлених Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_33 завдань із силового розгону учасників акції протесту, а також відповідного наказу про невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола протестувальників, тобто на вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств. За невстановлених слідством обставин в період 18-20.02.2014 отримав таке ж завдання від керівництва МВС України щодо готування до вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств і заступник командира ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_34 , який погодився виконувати його особисто та організувати виконання підлеглими бійцями роти спеціального призначення, попередньо виконуючи формальне завдання щодо недопущення наближення протетсувальників до урядового кварталу навіть шляхом застосування вогнепальної зброї.

20.02.2014, приблизно з 5 год. 30 хв., протистояння учасників акції протесту з бійцями ВВ МВС України та підрозділами МВС України, які були задіяні в охороні громадського порядку в центральній частині м. Києва, загострилося у зв`язку із застосуванням з боку останніх водометів при низькій температурі атмосферного повітря та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, які також були споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі. Унаслідок цього у період з 5 год. 30 хв. до 9 год. невстановленими на даний час слідством особами застосовувалася вогнепальна зброя до працівників правоохоронних органів, які за наказом керівництва МВС України перебували безпосередньо на Майдані Незалежності, в результаті чого четверо правоохоронців загинули, а ще 59 отримали вогнепальні поранення.

Водночас на виконання явно злочинного наказу керівництва МВС України невстановленими бійцями спецпідрозілів МВС України за присутності у тому місці заступника командира ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_35 було застосовано спеціальні засоби для відстрілу гумових куль несмертельної дії, які були незаконно споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі, у період часу приблизно з 8 год. 50 хв. по 9 год. 01 хв. на проїжджій частині вул. Інститутської в районі мостового пішохідного переходу через неї («Львівська Брама») та вчинено умисні вбивства учасників акції протесту ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , а також спричинено вогнепальні тілесні ушкодження іншим учасникам акцій протесту.

Використовуючи ситуацію, що станом на 8.30-9.00 год. склалася в районі Майдану Незалежності в м. Києві, тобто в епіцентрі протистояння, а саме наявність загиблих та поранених як зі сторони правоохоронних органів, так і протестувальників, не вчиняючи жодних дій до встановлення осіб, які застосовували зброю та вчиняли вбивства і замахи на вбивства і присікання їх протиправних дій, керівництво правоохоронних органів, а саме Міністр внутрішніх справ України ОСОБА_39 , його заступник ОСОБА_8 та командувач внутрішніх військ ОСОБА_40 на виконання попередньо погоджених завдань ОСОБА_41 та злочинної організації, не бажаючи діяти у передбачений в таких випадках законний спосіб, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту та масових умисних вбивств, вирішили розпочати невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження до невизначеного кола осіб, які перебували у зазначеному місці, з метою залякування як протестувальників, так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України.

У вказаний період часу зазначений злочинний наказ був доведений до відома ОСОБА_7 , який, попередньо узгодивши тактику таких дій із заступником командира ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_42 , за невстановлених обставин (ймовірно радіозв`язком або по невстановленому мобільному телефону) віддав останньому злочинний наказ силами РСП ПМОП «Беркут», у складі працівників, які перебували на той час на вул. Інститутській у місті Києві, із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, спорядженої бойовими патронами, а також спеціальними засобами Форт-500, спорядженими патронами із зарядом свинцевої картечі та іншою невстановленою вогнепальною зброєю здійснити умисні вбивства загальнонебезпечним способом максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, з метою залякування їх та загалом населення країни з метою повного припинення протестів.

Аналогічний наказ ОСОБА_7 віддав командиру РСП ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_9 , який на той час перебував у будівлі ГУМВС України в м. Києві (вул. Володимирська, 15) та іншим невстановленим на даний час працівникам правоохоронних органів.

Водночас, бійцям ВВ МВС України та підрозділів МВС України, які перебували в районі вул. Інститутської та у будівлі Міжнародного центру культури та мистецтв Федерації профспілок України у м. Києві по вул. Інститутська, 1 (надалі Жовтневий палац) було віддано наказ покинути місця несення служби з охорони громадського порядку та переміститись вверх по вул. Інститутській у напрямку до урядового кварталу.

ОСОБА_34 , починаючи приблизно з 8 год. 50 хв., перебуваючи на проїжджій частині вул. Інститутської між будівлями готелю «Україна» та Жовтневого палацу, виконуючи зазначений наказ, особисто координував відведення бійців вказаних підрозділів та належних їм службових спеціальних транспортних засобів (водометів, гучномовців, спеціальних автомобілів для перевезення конвойованих осіб, а також автомобілів швидкої допомоги, пожежних автомобілів та ін.) вверх по вул. Інститутській в напрямку до урядового кварталу.

Приблизно о 9 год. бійці РСП ПМОП «Беркут» підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , а також інші невстановлені на даний час бійці цього ж спецпідрозділу, озброєні табельною вогнепальною зброєю 7,62 мм автоматами Калашникова модернізованими складними (далі АКМС), пістолетами ПМ та Форт-12, спорядженими бойовими патронами, а також спеціальними засобами - рушницями Форт-500, спорядженими у тому числі патронами із зарядом свинцевої картечі та іншою невстановленою вогнепальною зброєю, перебували на території навпроти ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул. Інститутська, 3), у службовому автотранспорті мікроавтобусі «Фольксваген» та автобусі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Приблизно о 9 год. 03-05 хв. ОСОБА_34 , діючи умисно, чітко усвідомлюючи, що застосування вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, по відношенню до беззбройних учасників масових акцій протестів, у тому числі шляхом стрільби у скупчення людей, тобто загальнонебезпечним способом, призведе до загибелі значної їх кількості та спричинення вогнепальних поранень і бажаючи цього, усвідомлюючи явну злочинність наказу командира полку ОСОБА_7 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, що ніяким чином не співвідносився із законними завданнями правоохоронних органів, діючи всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, ст.ст.13-15, іншим раніше згаданим нормам Закону України «Про міліцію» та іншим нормативно-правовим актам, не вчиняючи і не намагаючись вчинити жодних дій до встановлення осіб, які застосовували зброю та спричиняли вбивства і замахи на вбивства чи інші злочини і присікання протиправних дій таких осіб, з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про припинення акцій протесту на Майдані Незалежності в м. Києві та в інших населених пунктах України, віддав явно злочинний наказ на невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола осіб, які перебували в той час в районі АДРЕСА_1 та прилеглих вулиць м. Києва підлеглим йому бійцям ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та іншим невстановленим на даний час бійцям РСП ПМОП «Беркут» шляхом ведення по беззбройних учасниках акції протесту вогню способом, небезпечним для життя багатьох осіб з наявних автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, а також спеціальних засобів рушниць Форт-500, що були споряджені патронами із зарядом свинцевої картечі, тобто наказ вчинити терористичний акт.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення терористичного акту, хибно розуміючи інтереси держави, безпідставно ототожнюючи їх із особистими, явно протиправними інтересами вищих посадових осіб, зокрема, Президента України ОСОБА_41 , Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_46 та інших керівників держави і правоохоронних органів і невстановлених осіб, які полягали в бажанні усунути перешкоди власній злочинній діяльності та реалізації планів злочинної організації, припинивши у будь-який злочинний спосіб протестні акції, у тому числі шляхом залякування протестувальників та загалом населення і впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_7 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, ОСОБА_47 спочатку самостійно, а потім спільно та погоджено із ОСОБА_9 , координуючи на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут», ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 а також інших невстановлених в ході досудового слідства працівників правоохоронних органів, у тому числі зазначеного спецпідрозділу МВС України, діючи всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, організував перевищення влади та службових повноважень, вчинення терористичного акту, умисних вбивств та замахів на умисні вбивства неозброєних учасників масових акцій протесту підлеглими йому та іншими невстановленими правоохоронцями, які погодились виконувати його явно злочинний наказ та фактично вступили у попередню змову між собою.

Приблизно о 9 год. 03-05 хв. ОСОБА_34 , а також його підлеглі, в тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу та інших правоохоронних органів, діючи умисно, спільно та погоджено, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи, що застосування вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами по відношенню до неозброєних учасників акцій масових протестів, у тому числі шляхом стрільби у скупчення людей, тобто загальнонебезпечним способом, призведе до загибелі значної їх кількості та спричинення вогнепальних поранень, свідомо допускаючи та бажаючи цього, маючи умисел на вчинення терористичного акту, усвідомлюючи явну злочинність наказу, почали здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів рушниць Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та нижній частині вул. Інститутській у м. Києві, а також кидати в сторону протестувальників наявні в них спецзасоби світлошумові та газові гранати.

При цьому, з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів, зазначені особи вжили вичерпних заходів для унеможливлення своєї подальшої ідентифікації, одягнувши під шоломи маски-балаклави.

Надалі вказана озброєна група співробітників зазначеного спецпідрозділу, у тому числі ОСОБА_6 та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу та інших правоохоронних органів, діючи спільно та погоджено, діючи як єдиний бойовий підрозділ, вчиняючи терористичний акт з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, застосовувала на ураження вогнепальну зброю - автомати 7,62 АКМС, шляхом здійснення з неї прицільних пострілів бойовими патронами у напрямку неозброєних учасників масових акцій протестів, які знаходились в районі Майдану Незалежності та у нижній частині вул. Інститутської у м. Києві. При цьому дана група співробітників спецпідрозділу РСП ПМОП «Беркут», у тому числі ОСОБА_6 , та інші невстановлені на даний час бійці цього спецпідрозділу, а також інших правоохоронних органів, діючи спільно та погоджено, поступово переміщувалась по алеї паралельно вул. Інститутській в напрямку Майдану Незалежності та зупинилась на майданчику перед будівлею Жовтневого палацу (вул. Інститутська, 1), звідки вказані працівники РСП ПМОП «Беркут» та інших правоохоронних органів продовжували здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7,62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей на Майдані Незалежності та нижній частині вул. Інститутської у м. Києві, тобто загальнонебезпечним способом.

Приблизно о 9 годині 15-16 хв. невстановленими на даний час слідством особами унаслідок пострілів з невстановленої вогнепальної зброї було вчинено умисне вбивство бійця РСП ПМОП «Беркут» старшого сержанта міліції ОСОБА_49 та заподіяно вогнепальне поранення бійцю цього ж підрозділу старшині міліції ОСОБА_51 . Близько 9 год. 16-17 хв. до будівлі Жовтневого палацу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 1, прибув командир РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_9 , який до цього перебував в будівлі ГУМВС України в м. Києві по вул. Володимирській, 15, де безпосередньо від командира ПМОП «Беркут» ОСОБА_7 теж отримав наказ силами РСП ПМОП «Беркут», у складі працівників, які перебували на той час на вул. Інститутській у місті Києві, із застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів для відстрілу гумових куль несмертельної дії, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, та у взаємодії з іншими невстановленими на даний час працівниками правоохоронних органів здійснити невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження невизначеного кола осіб, які перебували у зазначеному місці, з метою залякування як протестувальників, так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, тобто вчинити терористичний акт, поєднаний з масовими умисними вбивствами учасників акцій протестів.

Приблизно після 9 год. 17 хв. ОСОБА_47 та ОСОБА_9 , погоджено та спільно координуючи на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_50 , а також інших невстановлених в ході досудового слідства працівників правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за попередньою змовою із ними, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_7 та інших осіб з числа керівництва органів МВС України, організували перевищення влади та службових повноважень, вчинення терористичного акту, умисних вбивств неозброєних учасників акцій масових протестів підлеглими їм та іншими невстановленими правоохоронцями, які погодились виконувати їхній явно злочинний наказ.

Будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористичного акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акцій протесту, з метою залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, для повного їх придушення ОСОБА_34 , ОСОБА_9 та їхні підлеглі, в тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , продовжили здійснювати постріли з наявних у них автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами та спеціальних засобів Форт-500, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку масового скупчення людей в районі Майдану Незалежності та нижньої частини вул. Інститутської у м. Києві, тобто загальнонебезпечним способом. При цьому ОСОБА_52 та ОСОБА_9 взяли на себе роль співорганізаторів та співвиконавців злочину, працівники РСП ПМОП «Беркут» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 (до моменту спричинення двом останнім вогнепальних поранень) роль співвиконавців, а інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі вказаного спецпідрозділу МВС України роль співвиконавців та пособників вчинення злочину.

При цьому ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 та інші невстановлені працівники РСП ПМОП «Беркут» використовуючи спеціальні навички бойової та вогневої підготовки, діяли як один бойовий підрозділ, що виконував явно незаконний наказ прямих начальників, які організували та безпосередньо координували їх злочинні дії на місці, тобто, усвідомлюючи відсутність жодного законного обґрунтування своїх дій, були об`єднані єдиним злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористичного акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, з метою залякування учасників акцій протесту та загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, які приймали в них участь на Майдані Незалежності в м. Києві, а також в інших населених пунктах України, їх силового розгону. При цьому, кожен боєць зазначеного бойового підрозділу, який діяв під керівництвом ОСОБА_35 та ОСОБА_9 , у тому числі міліціонер-альпініст штурмового взводу № 2 роти спеціального призначення полку міліції особливого призначення «Беркут» підпорядкованого ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_6 безпосередньо застосовуючи за вищеописаних обставин вогнепальну зброю щодо невизначеного кола беззбройних протестувальників та вчиняючи дії щодо спостереження за місцевістю, охорони, супроводження тих, хто веде таку стрільбу, умисно та усвідомлено вчиняли погоджені, конклюдентні дії, спрямовані на реалізацію зазначеного злочинного плану щодо вчинення терористичного акту, що супроводжувалося загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Приблизно після 9 год. 16-17 хв., відступаючи від будівлі Жовтневого палацу і рухаючись вверх у напрямку перехрестя вулиці Інститутської з вулицею Ольгинською у м. Києві, ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», діючи спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, продовжували вчиняти терористичний акт, тобто здійснювати прицільні постріли на ураження з вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, та спеціальних засобів, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку скупчення людей на вул. Інститутській та Майдані Незалежності, в руках яких не було вогнепальної зброї та які не становили для них будь - якої загрози, з метою вчинення їх вбивств способом, небезпечним для життя багатьох осіб. Водночас, діючи виключно в межах отриманого злочинного наказу та спільного злочинного умислу, всупереч інтересам служби, зазначені правоохоронці та їх командири не вчиняли та навіть не намагались вчинити жодних дій щодо встановлення осіб, які застосовували зброю чи скоювали інші протиправні дії і присікання таких дій.

Приблизно о 9 год. 20 хв. ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи виконувати явно злочинний наказ ОСОБА_35 та ОСОБА_9 , які організували та безпосередньо координували їх дії на місці, а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, зайняли позиції для стрільби за барикадою, зведеною раніше учасниками акції протесту з мішків із снігом та піском на вул. Інститутській, 6 поруч з верхнім виходом зі станції метрополітену «Хрещатик».

Приблизно у період з 9 год. 20 хв. до 9 год. 30 хв., перебуваючи за вказаною вище барикадою, явно перевищуючи владу та службові повноваження, діючи всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, виконуючи явно злочинний наказ ОСОБА_7 , а також ОСОБА_35 і ОСОБА_9 , які організували такі дії своїх підлеглих, а також інших осіб з числа керівництва органів МВС України, безпосередньо ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , та інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжували вчиняти терористичний акт, тобто спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, здійснювати на ураження прицільні постріли з вогнепальної зброї автоматів 7,62 мм АКМС, снайперських гвинтівок, споряджених бойовими патронами, та спеціальних засобів, споряджених патронами із зарядом свинцевої картечі, у напрямку учасників акцій протесту, що знаходились на вул. Інститутській, в руках яких не було вогнепальної зброї та які, перебуваючи на безпечній відстані від правоохоронців і не становили для останніх будь-якої загрози.

В подальшому, приблизно о 9 год. 30 хв., працівники ПМОП «Беркут» ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», продовжуючи діяти спільно, погоджено та скоординовано, перемістились ще далі вверх, за бетонні блоки, що були встановлені за перехрестям вулиці Інститутської та вулиці Ольгинської, навпроти клубу Кабінету Міністрів України, розташованого по вул. Інститутській, 7 у місті Києві.

ОСОБА_34 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що вони та їхні підлеглі вчиняють терористичний акт, тобто без достатніх підстав, передбачених Законом України «Про міліцію» та іншими нормативно-правовими актами, невибірково застосовують вогнепальну зброю на ураження до беззбройних учасників акції протесту, як командири підрозділів, хибно розуміючи інтереси держави, безпідставно ототожнюючи їх із особистими, явно протиправними інтересами вищих посадових осіб, зокрема, Президента України ОСОБА_41 та інших керівників держави і правоохоронних органів, які полягали в бажанні усунути перешкоди власній злочинній діяльності та реалізації планів злочинної організації, припинивши у будь-який злочинний спосіб протестні акції, у тому числі шляхом залякування протестувальників та загалом населення і впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, продовжуючи перевищувати владу та службові повноваження, а також організовувати перевищення влади та службових повноважень підлеглими правоохоронцями, віддали останнім усний наказ розосередитись за бетонними блоками та продовжувати здійснювати невибіркове застосування вогнепальної зброї на ураження до невизначеного кола беззбройних осіб, які перебували на вулиці Інститутській та в районі Майдану Незалежності, для вчинення максимально можливої кількості вбивств останніх, з метою залякування як протестувальників так і загалом населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, у тому числі у спосіб вчинення вбивств тих, хто прибував для евакуації вбитих та поранених мітингувальників і надання останнім допомоги, а при наближенні протестувальників - здійснювати постріли з наявних автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими набоями.

Після цього, приблизно з 9 годин 30 хвилин до 17 години 20.02.2014 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , а також інші невстановлені працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМП «Беркут», діючи спільно та погоджено, як єдиний бойовий підрозділ, виконуючи явно злочинний наказ, у тому числі вищевказану злочинну вказівку ОСОБА_35 та ОСОБА_9 , які організували і безпосередньо координували на місці дії працівників РСП ПМОП «Беркут» та інших правоохоронців, діючи умисно, всупереч вищевказаних вимог Конституції України, Закону України «Про міліцію» та інших нормативно-правових актів, за попередньою змовою групою осіб, будучи об`єднані із ОСОБА_42 та ОСОБА_9 єдиними злочинним умислом, спрямованим на вчинення терористично акту, а також умисних вбивств максимально можливого, невизначеного кола осіб учасників акції протесту, способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з метою залякування населення, а також впливу на прийняття рішень керівниками опозиційних політичних партій та громадських організацій про розпуск учасників акцій протесту, їх силового розгону, стали здійснювати прицільні постріли на ураження з автоматів 7.62 мм АКМС та іншої невстановленої вогнепальної зброї, спорядженої бойовими патронами, в учасників акції протесту, які у цей час знаходились на вул. Інститутській, у місці розташування верхнього виходу зі станції метрополітену «Хрещатик», у тому числі у скупчення людей, тобто загально-небезпечним способом. При цьому, працівники РСП ПМОП «Беркут», у тому числі ОСОБА_19 , та інші невстановлені працівники правоохоронних органів усвідомлювали, що вони здійснюють постріли у людей, в руках яких немає зброї та які знаходяться на великій відстані і не становлять будь-якої загрози для них, оскільки метою останніх було лише евакуювати вбитих та поранених мітингувальників та підпалити шини для створення димової завіси, яка б захищала інших протестувальників від пострілів.

Таким чином, 20.02.2014, у період приблизно з 9 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв., унаслідок цих злочинних дій, які виразилися в умисному спільному вчиненні терористичного акту, ОСОБА_34 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_32 та інші, у тому числі не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, зокрема співробітники РСП ПМОП «Беркут», вчинили масові умисні вбивства 48 осіб, ка саме: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 та замахи на умисні вбивства 80 учасників акцій масових протесту, а саме: ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_148 , ОСОБА_149 , ОСОБА_150 , ОСОБА_151 , ОСОБА_152 , ОСОБА_153 , ОСОБА_154 , ОСОБА_155 , ОСОБА_156 , ОСОБА_157 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_164 , ОСОБА_165 , ОСОБА_166 , ОСОБА_167 , ОСОБА_168 , ОСОБА_169 , ОСОБА_170 , ОСОБА_171 , ОСОБА_172 , ОСОБА_173 , ОСОБА_174 , ОСОБА_175 , ОСОБА_176 , ОСОБА_177 тобто спричинили тяжкі наслідки.

Однак, довести свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних вбивств 80 учасників акції протесту, до кінця ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , та іншим не встановленим в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут» не вдалося, оскільки особам, які отримали вогнепальні поранення, було вчасно надано кваліфіковану медичну допомогу. Тобто, ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та інші не встановлені в ході досудового слідства працівники правоохоронних органів, у тому числі РСП ПМОП «Беркут», виконали усі дії, які вони вважали необхідними для вчинення умисних вбивств учасників акції протесту, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

23.02.2015 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.41; ч.3 ст.365; ч.2 ст.15, п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115; п.п.1, 5, 12 ч.2 ст.115 КК України, а 25.02.2016 раніше складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 змінено та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011); ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006); ч. 4 ст. 41, ст.340; ч. 4 ст. 41, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009); ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст.15, п.п. 1, 5, 12 ч.2 ст.115 (в редакції від 05.11.2009) КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_6 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 23.02.2015 та письмове повідомлення про нову підозру від 25.02.2016, зазначені повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, 111, 135 КПК України були направлені у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, шляхом надіслання їх поштою за останнім відомим місцем реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_2 , а також шляхом публікації офіційного повідомлення на сайті ГПУ.

02.03.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якого доручено Службі безпеки України.

Таким чином, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_6 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 за місцем проживання та реєстрації на території України відсутній, переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та стосовно нього наявні фактичні дані, про те, що він перебуває за межами України.

Зокрема, згідно повідомлень Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у державному та міждержавному розшуку, місце перебування останнього не встановлено, за місцем проживання він відсутній, отримав тимчасовий притулок на території Російської Федерації.

З метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 за межами України та його екстрадиції слідчими у кримінальному провадженні вживалися окремі заходи у рамках міжнародного співробітництва. Так, Генеральною прокуратурою України 17.05.2016 до компетентного органу Російської Федерації в порядку ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року направлено клопотання про затримання ОСОБА_6 та взяття під варту до отримання вимоги про видачу, однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, у зв`язку з наданням російською стороною останньому тимчасовий притулок.

Вказане свідчить про те, що ймовірно ОСОБА_6 переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Окрім того, ймовірність перебування ОСОБА_6 є за межами України свідчить й те, що згідно інформації Служби безпеки України від 30.04.2015 він виїхав до Автономної Республіки Крим та до цього часу на територію України не повертався.

До цього часу ОСОБА_6 на жоден із викликів правоохоронного органу безпідставно не з`явився, про причини неявки орган досудового розслідування не повідомив.

У зв`язку з цим, 20.08.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Крім того, у рамках здійснення міжнародного розшуку ОСОБА_6 01.03.2017 та 07.08.2017 до компетентного органу Російської Федерації в порядку Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних провадженнях 1959 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року направлено запит про встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 та проведення із ним процесуальних дій, зокрема повідомлення про підозру та допит як підозрюваного.

Однак Генеральною прокуратурою Російської Федерації у задоволенні вказаних клопотань відмовлено, що також свідчить про те, що ОСОБА_6 можливо переховується від органу слідства та суду на території Російської Федерації.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просить задовольнити.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити, вказуючи на необґрунтованості пред`явленої підозри.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, а саме: свідченнях потерпілих ОСОБА_145 , ОСОБА_158 , ОСОБА_135 , ОСОБА_102 ; свідченнях родичів загиблих, допитаних в якості потерпілих, зокрема ОСОБА_178 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 , ОСОБА_181 , ОСОБА_182 ; свідченнях свідків ОСОБА_183 , ОСОБА_184 , ОСОБА_185 , ОСОБА_186 , ОСОБА_187 , ОСОБА_188 , ОСОБА_189 , ОСОБА_190 , ОСОБА_191 , ОСОБА_192 , ОСОБА_193 , ОСОБА_194 , ОСОБА_195 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 , ОСОБА_198 ; протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_145 , ОСОБА_158 , ОСОБА_135 , ОСОБА_102 , а також свідків; висновках судово-медичних експертиз, щодо тілесних ушкоджень потерпілих ОСОБА_98 , ОСОБА_119 , ОСОБА_161 ; висновках судово-медичних експертиз, щодо причин смерті потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_64 , ОСОБА_73 , згідно яких смерть останніх настала в результаті спричинення їм вогнепальних поранень 20.02.2014 під час акцій протесту по АДРЕСА_3 ; висновках комісійних судово-медичних експертиз щодо обставин отримання вогнепальних поранень, в тому числі смертельних, потерпілими ОСОБА_199 , ОСОБА_200 , ОСОБА_201 , ОСОБА_202 ; висновку комплексної судової фототехнічної та судової медичної експертизи за №7921/14-35/47-мк від 30.07.2014; висновку судово-портретної експертизи №6918/14-35 від 12.06.2014; висновку судово-портретної експертизи №4995/14-35 від 20.05.2014; висновку комплексної судової трасологічної, балістичної, хімічної експертизи, експертизи продуктів вибуху та вибухових пристроїв №8883/8884/14-34/8885/14-33/8886/8887/14-38 від 26.01.2015, висновку судово-медичної експертизи №72 мк від 30.03.2015 одягу співробітника ПМОП «Беркут» при ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_49 , висновках комісійних судово-балістичних експертиз зброї за №24414/15-33/5-219б від 25.04.2016, №8-1/91б від 15.08.2016, згідно яких кулі, вилучені під час оглядів місць подій, під час надання медичної допомоги та з трупів потерпілих вистріляні з 7,62 мм автоматів АКМС, якими були озброєні працівники РСП ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, що перебували 20.02.2014 по вул. Інститутській в м. Києві; протоколах оглядів відеозаписів подій на вул. Інститутській в м. Києві за 20.02.2014; висновку службового розслідування за інформацією щодо втечі окремих працівників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві від 26.03.2014; протоколі огляду місця події від 12-13.08.2015; аналітичній інформації по відеозаписам подій 20.02.14 на вул. Інститутській в м. Києві, по з`єднанням абонентських номерів мобільних телефонів, якими користувались підозрювані у провадженні, що підтверджує їх місцезнаходження 20.02.2014 на вул. Інститутській в м. Києві.

За таких обставин, є необґрунтованими доводи захисника щодо необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 .

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому та відповідно доведення стороною обвинувачення підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При дослідженні матеріалів клопотання в розрізі приписів п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею встановлено наступне.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, в яких останній підозрюється ( ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів за попередньою змовою групою осіб, в тому числі особливо тяжких злочинів, передбачених п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 258 КК України, за вчинення яких законом передбачено основне покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна), а також вищевказані фактичні дані щодо перебування ОСОБА_6 за межами території України та ухилення від явки до органу досудового розслідування та суду, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі переховується від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, з огляду на наявний у ОСОБА_6 , як працівника правоохоронного органу, досвід, авторитет та зв`язки працівника правоохоронного органу, що забезпечують йому додаткові можливості позапроцесуального впливу на учасників процесу, а також приймаючи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його репутацію та інші дані про особу, такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

02.03.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якого доручено Службі безпеки України.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

В контексті зазначених обставин слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 281 КПК України, розшук підозрюваного оголошується слідчим або прокурором у конкретному кримінальному провадженні, про що ними виноситься відповідна постанова. Лише така постанова осіб слідчого або прокурора, є підставою для здійснення іншими уповноваженими особами за дорученням (запитом) слідчого або прокурора дій, направлених на розшук підозрюваного, у тому числі за межами України (міжнародний розшук).

Крім того, відповідно до вимог статті 281 КПК України, слідчий та прокурор можуть доручити розшук підозрюваного оперативному підрозділу, а також можуть здійснювати його самостійно шляхом виконання процесуальних дій, передбачених КПК України, у тому числі для розшуку підозрюваного за межами України, тобто здійснювати у такий спосіб міжнародний розшук.

Ці положення статті 281 КПК України кореспондуються з нормами розділу ІХ КПК України, яким передбачено засади міжнародного співробітництва.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 551 КПК України, екстрадиція - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Відповідно ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Відповідно до статті 575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. До клопотання додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Тобто, обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Вказані норми процесуального законодавства та обставини, а саме той факт, що на даний час місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем реєстрації, проживання він відсутній, приймаючи до уваги той факт, що підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав з якими законодавець пов`язує вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішення питання щодо визначення запобіжного підозрюваному, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, особливу тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його репутацію та інші дані про особу підозрюваного.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, так як матеріалами клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого на час вчинення злочинів за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1