В И Р О К
Іменем України

10 лютого 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000782 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей немає, непрацюючого, інваліда ІІІ-ї групи, зареєстрованого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шістнадцятого серпня 2018 року близько 16 години ОСОБА_4 перебуваючи у квартирі свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає у АДРЕСА_3 , допомагав останньому в оформлені он-лайн кредиту через систему «Приват 24».

Близько 17 години ОСОБА_7 пішов в іншу кімнату відпочивати, а ОСОБА_4 на телефоні ОСОБА_7 побачив, що на картковий рахунок ПАТ КБ «Приватбанк», оформлений на ім`я останнього, було зараховано кредитні грошові кошти у розмірі 3000 грн. та у цей же час у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку даних коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня о 17 годині 03 хвилини ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, із використанням персонального комп`ютеру ОСОБА_7 , здійснив перерахунок грошових коштів у розмірі 2900 грн. з банківського рахунку останнього на свій банківський рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк».

У подальшому ОСОБА_4 викраденими коштами розпорядився на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2900 грн.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, іншими учасниками процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, захисником та представником потерпілого, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, від вчинення якого тяжких наслідків не настало, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом ІІІ групи, добровільно відшкодував потерпілому частину завданої злочином шкоди, а саме у розмірі 1500 грн.

Окрім цього, при призначенні покарання суд враховує сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, окрім добровільного відшкодування потерпілому частини завданої шкоди, є визнання ним своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також із розписки, наданої представником потерпілого, убачається, що сам потерпілий не наполягає на призначенні суворого покарання обвинуваченому.

Представник потерпілого погодилась із думкою прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, але просила врахувати, що обвинувачений досі повністю не розрахувався із потерпілим, а це призводить до заподіяння останньому певних моральних страждань. Крім цього, ОСОБА_7 змушений до цього часу виконувати свої цивільні зобов`язання за договором, укладеним обвинуваченим від його імені, що також призводить до погіршення матеріального становища потерпілого.

Обвинувачений проти призначення йому покарання у виді громадських робіт заперечував, вважає, що він повинен буде їх відпрацьовувати на вулиці, а це може зашкодити його здоров`ю, так як він є інвалідом ІІІ групи.

До того ж ОСОБА_4 пояснив суду, що не відшкодував потерпілому заподіяну шкоду у повному розмірі, так як не має коштів.

На підставі викладеного, з урахуванням правової позиції прокурора, думки обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого, а також з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює, з моменту вчинення ним даного злочину до теперішнього часу за браком коштів не зміг повністю розрахувався із потерпілим, внаслідок поганого стану свого здоров`я та наявності інвалідності просить не призначати йому громадські роботи на строк, визначений санкцією інкримінованого останньому злочину, суд вважає, що обвинуваченому не може бути призначене покарання у виді громадських робіт та штрафу, оскільки як убачається з пояснень обвинуваченого, у нього відсутні кошти, а за станом здоров`я він не зможе виконувати призначені громадські роботи, тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді арешту на строк приближений до мінімального, визначений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 2980 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди, який останній визнав частково, а саме матеріальну шкоду в повному обсязі, тобто на суму 2980грн., а моральну на суму 3000 грн., суд задовольняє частково з огляду на таке.

При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної потерпілому неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що підлягає відшкодуванню розмір шкоди, який відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України визначений в межах висунутого обвинувачення та встановлений судом у розмірі 2900 грн. з урахуванням повернутої останнім суми у розмірі 1500 грн., що підтверджується розпискою.

При вирішенні цивільного позову щодо стягнення моральної (немайнової) шкоди, суд керується відповідними положеннями Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Тому враховуючи характер вчиненого злочину, глибину душевних страждань потерпілого, які він зазнав у зв`язку із викраденням у нього ОСОБА_4 грошових коштів, стан здоров`я потерпілого та обвинуваченого, які мають інвалідність, а також виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи саму суму матеріальних збитків, суд вважає, що потерпілий заслуговує на грошову компенсацію моральної (немайнової) шкоди у розмірі 3500 грн.

Суд, з урахуванням особи обвинуваченого, наявності у нього інвалідності та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне не обирати ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу міру запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) грн. та моральну шкоду у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот грн.
У решті позову відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутні у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня з моменту оголошення.

Суддя: