ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7227/16-к
провадження № 1-кп/753/101/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002137 від 28.02.2016 за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Чернігівської області, Срібнянського району, с. Сокиринці, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-03.12.2012 Деснянським районним судом м. Чернігова, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, 26.06.2014 р. звільнений від відбування покарання, на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014, згідно ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2014;

-06.12.2019 р. Броварським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185, ч.1 ст.187, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2016, близько 02 год. 10 хв. ОСОБА_4 , знаходячись біля ТРЦ «Термінал», за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 316, підійшов до автомобіля марки «Ауді 100», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , з яким під час розмови домовився, щоб останній довіз ОСОБА_4 до м. Києва за кошти в розмірі 200 гривень, на що ОСОБА_6 погодився. Так, ОСОБА_4 сів до вказаного автомобіля на пасажирське сидіння, і ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направилися в сторону м. Києва.
Цього ж дня, близько 03 год. 10 хв., проїжджаючи по вул. Харківське Шосе, в м. Києві, на вимогу ОСОБА_4 . ОСОБА_5 зупинив автомобіль біля кафе «Мафія» (вул. Харківське Шосе, 144-а), щоб придбати спиртне, а саме пиво. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вийшовши з автомобіля направилися до кафе, де ОСОБА_4 придбав собі пиво, з яким вийшов на вулицю до автомобіля разом з власником.
Знаходячись на вулиці, поруч з автомобілем, ОСОБА_5 за допомогою ключа відчинив автомобіль та вставивши ключ в замок запалювання завів двигун, щоб автомобіль прогрівся. Після чого, останній знаходився поруч з автомобілем разом з ОСОБА_4 .
Вживаючи пиво, ОСОБА_4 став розглядати автомобіль та задавати щодо нього питання ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. 144-а по вул. Харківське шосе у м. Києві, підійшовши до водійських дверцят, які не були зачинені на ключ, відчинив їх та швидко сівши за кермо належного ОСОБА_5 автомобіля марки «Ауді 100», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 поїхав в сторону м. Бориспіль, тим самим повторно незаконно заволодів транспортним засобом, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 164 622,98 гривень.
В подальшому, 28.02.2016, приблизно 03 години 30 хвилин, ОСОБА_4 проїжджаючи по Бориспільському Шосе в м. Києві в сторону м. Бориспіль, неподалік автосалону Хонда, на вищевказаному автомобілі, яким незаконно заволодів раніше, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, після чого останній був затриманий працівниками патрульної поліції та доставлений до Дарницького УП ГУНП у м. Києві.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що завдало значної матеріальної шкоди, тобто скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України визнав повністю та підтвердив, що дійсно 28.02.2016 р. приблизно о 02-10 год. біля ТРЦ «Термінал» в м. Бровари він підійшов до автомобіля «Ауді», за кермом якого перебував потерпілий ОСОБА_5 та домовився, щоб останній довіз його до м. Києва за 200 грн., на що ОСОБА_5 погодився. Після цього ОСОБА_4 сів до автомобіля та вони разом з потерпілим направились до м. Києва. Приблизно о 03-00 год. вони прибули до м. Києва та біля буд. № 144-а по вул. Харківське шосе біля кафе «Мафія», та вийшли з автомобіля разом, щоб він придбав пиво. Потерпілий залишив ключ в замку запалення та завів двигун, щоб прогріти в машину, а сам в свою чергу вийшов на вулицю. Він в цей час підійшов до автомобіля потерпілого, відчинив водійські двері та швидко сів за кермо належного потерпілому автомобіля, після чого поїхав з місця, залишивши потерпілого на вулиці. Через декілька хвилин він потрапив у ДТП на Бориспільському шосе, після чого був затриманий працівниками патрульної поліції. У скоєному щиро покаявся.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також розяснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому на підставі ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України шляхом зарахування невідбутої частини покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019 р. та призначення покарання за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ч.1 ст. 70 КК України.
Крім того, враховуючи розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, яка обвинуваченим не відшкодована, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому на праві власності майна.

Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілим цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого, в якому потерпілий просив стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 164622 грн. 98 коп.
Обвинувачений в повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги.
Дослідивши зміст позовної заяви, суд приходить до наступних висновків.
Згідно зі ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення злочину обвинуваченим потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 164622 грн. 98 коп.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про можливість задоволення цивільного позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) у строк покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню час його перебування в установах попереднього ув`язнення, з 28.02.2016 р. по 21.02.2017 р., з 16.08.2019 р. по 17.08.2019 р., а також з дня ухвалення вироку по день набрання вироком законної сили, оскільки злочин був вчинений обвинуваченим до набрання чинності Законом України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р., який не має зворотної дії, та в розумінні ст. 5 КК України цей закон іншим чином погіршує становище обвинуваченого.
Позиція про необхідність зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі висловлена в п. 65 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі № 663/537/17.
Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання - 5 /п`ять/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.
На підставі положень ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання зарахувати не відбутий строк покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019 р.та за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 5 /п`ять/ років 3 /три/ місяці позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 19.08.2019 р.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 28.02.2016 р. по 21.02.2017 р. включно; з 16.08.2019 р. по 17.08.2019 р. включно, а також з 20.12.2019 р. по день набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 «Про відшкодування матеріальної шкоди» - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 164 622 /сто шістдесят чотири тисячі шістсот двадцять дві/ гривні.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 1452 /одна тисяча чотириста п`ятдесят дві/ гривні 34 коп. на користь держави.

Речові докази: автомобіль «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 ;

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1