УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/9932/17

Провадження № 1-кс/638/967/20

26.03.2020 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (прокурора) щодо недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді 25.03.2020 року надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (прокурора) щодо недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування, згідно якої заявник просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність органу досудового розслідування Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внаслідок недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування кримінальних проваджень №0003558 від 22.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, №0003080 від 11.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, що порушило права та гарантії ОСОБА_2 на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки.; 2) зобов`язати орган досудового розслідування Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області закінчити досудове розслідування в строки, передбачені діючим законодавством України. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 23.03.2020 року заявником на адресу Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області направлено скаргу щодо недотримання розумних строків досудового розслідування, однак станом на момент звернення до суду відповідь за результатами її розгляду не надана. Просить скаргу задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно частини 1, 2 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Згідно з положеннями частини 3 статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.
За частиною 2 статті 19 Конституції України, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.
Зі змісту скарги, поданої ОСОБА_2 вбачається, що ним оскаржується «протиправність органу досудового розслідування внаслідок недотримання розумних строків», проте, в порушення вимог кримінального процесуального закону заявником не вказано дії, що входять до вичерпного переліку, який наведений у статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, його вимоги є неконкретизованими та багатозначними, не вказана та конкретна дія чи бездіяльність, що порушила, на думку заявника, його права на досудовому розслідування, як учасника кримінального провадження.

В той час, приписи статті 308 КПК України містять імперативні норми, за якими підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

Проте, зі змісту скарги не вбачається оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування (реалізація права, передбаченого статтею 308 КПК України), а із доданих заявником, матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 звертався із скаргою до органу досудового розслідування - Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, а не до прокурора вищого рівня, що суперечить приписам статті 308 КПК України, та унеможливлює звернення до суду зі скаргою на підставі пункту 9-1) частини 1 статті 303 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Наведене свідчить, що скарга ОСОБА_2 подана всупереч положенням статті 303 КПК України та не підлягає розгляду в порядку визначеному ст.ст.303-307 КПК України, що відповідно до частини 4 статті 304 КПК має наслідком відмову у відкритті провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки дії слідчого та прокурора, що оскаржуються заявником, не входять до вичерпного переліку, зазначеного у частині 1 статті 303 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (прокурора) щодо недотримання розумних строків під час здійснення досудового розслідування - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1