ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.02.2020 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000087 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , гр.України, яка є депутатом Дубівецької сільської Ради, не судимої, працюючої секретарем Дубівецької сільської ради, у вчиненні злочину, передбаченого ст.366 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.02.2020 року звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 ч.1 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановкою, а кримінальне провадження №0000087 щодо останньої закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в особі Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 3140 грн. 20 коп. у відшкодування витрат на проведення експертизи.

Згідно ухвали суду, ОСОБА_9 обіймаючи з 12.11.2015 року посаду секретаря Дубівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, будучи службовою особою 9 рангу 5 категорії органу місцевого самоврядування, наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками, 15.11.2017 року при видачі та посвідченні довіреності на представницькі інтереси від імені ОСОБА_10 , порушуючи основні принципи служби в органах місцевого самоврядування щодо неухильного дотримання Конституції України та Законів України, умисно вчинила службове підроблення, а саме склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ та внесла до нього завідомо неправдиві відомості.

ЄУНСС 718/3324/19 провадження №11кп/822/185/19 головуючий у1 інстанції ОСОБА_11 .
На цю ухвалу прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

На обгрунтування своїх вимог прокурор посилався на роз`яснення Пленуму Верховного Суду Укракїни від 23.12.2005 року №12 «Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності». Також вказував, що факт спливу треміну дії довіреності від 15.11.2017 року, яку виготовила і посвідчила ОСОБА_9 , не може вважатися зміною обстановки, а саме втратою діянням своєї небезпеки в розумінні ст.48 КК України, оскільки втрата чинності документу не пов`язана зі зміною зовнішніх факторів, таких як умов життя чи суспільних відносин, які склалися на момент вчинення особою злочинного діяння. Апелянт вказував, що судом не враховано той факт, що ОСОБА_9 по даний час перебуває на посаді секретаря Дубівецької сільської ради та виконує свої службові обов`язки, з якими безпосередньо пов`язане вчинене нею кримінальне правопорушення. Тому суспільна небезпека діяння і особи обвинуваченої не втратили своєї сили. Ще зазначав, що обвинуваченій судом не було роз`яснено суть обвинувачення, підстави для звільнення від кримінальної відповідальності і права заперечувати проти закриття кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог ч.3 ст.285 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, обвинувачену ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_9 від ккримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, суд зазначив, що остання визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаялася, до кримінальної відповідальності не притягалася, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, шкода внаслідок вчинення нею кримінального правопорушення, не завдана, а вчинене нею правопорушення, передбачене ст.366 ч.1 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Разом з тим, відповідно до змісту ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільтнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Діяння, передбачене ч.1 ст.366 КК України, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_9 , на час кримінального провадження не втратило суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки.

Той факт, що строк дії виготовленої та засвідченої довіреності, підробку якої інкримінують обвинуваченій, на час кримінального провадження закінчився, не є зміною обстановки, яка б свідчила на втрату суспільної небезпечності вчиненого злочину.

Крім того, як зазначає прокурор в своїй апеляційній скарзі, і це було встановленно в суді апеляційної інстанції, обвинувачена ОСОБА_9 по даний час продовжує працювати секретарем Дубівецької сільської ради і в силу своїх службових обов`язків виконує дії, пов`язані з оформленням та нотаріальним посвідченням правочинів.

Той факт, що ОСОБА_9 продовжує працювати на посаді, яка дозволяє їй в майбутньому вчинити інше кримінальне правопорушення з використанням свого службового становища, на думку колегії суддів, свідчить про те, що обвинувачена не перестала бути суспільно небезпечною.

Дані про особу, що зазначені в ухвалі суду, а саме відсутність судимостей, наявність позитивних характеристик з місця роботи та проживання і не перебування обвинуваченої на обліках у лікарів нарколога та психіатра, також не свідчать про те, що ОСОБА_9 перестала бути суспільно небезпечною чи інкриміноване їй діяння втратило суспільну небезпечність.

Необгрунтованим є також посилання суду першої інстанції, як на підставу звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності про те, що вчиненим ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням не завдана шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.11 КК України, не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Інкриміновані ОСОБА_9 дії, а саме складання та видача завідомо неправдивого документа довіреності представляти інтереси від імені ОСОБА_10 іншим особам в усіх державних установах, громадських, господарських та інших органах, організаціях, підприємствах, незалежно від форми власності, які досудовим розслідуванням кваліфіковано за ст.366 ч.1 КК України, не є малозначними.

Діяння, передбачене ч.1 ст.366 КК України, не є злочином з матеріальним складом.

Твердження суду про відсутність завданої діями, які інкримінуються обвинуваченій, шкоди, є необгрунтованим.

А тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від кримиінальної відповідальності за ст.366 ч.1 КК України на підставі ст.48 КК України в зв`язку із зміною обстановки.

Згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України, однією з підстав сдля скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки судом неправаильно застосовано ст.48 КК України, оскаржуване рішення підлягає скасуваню.

Згідно ч.1 ст.416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження чи про застосування, відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу 1V цього кодексу в іншому складі суду.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що після скасування апеляційною інстанцією ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження, справа підлягає направленню на новий судовий розгляд, незалежно від наявності підстав, передбачених ст.415 ч.1 КК України.

Оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.366 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, застосувавши при цьому кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 416, 418, 419, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокуроора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2020 року, якою кримінальне провадження №0000087 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, закрито у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя