Справа № 467/230/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 21.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, що має середню освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 21.02.2020 року з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий вказує, що 21.02.2020 до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від мешканки с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_8 , про те, що 21.02.2020 у вечірній час ОСОБА_9 та ОСОБА_4 знаходячись в с. Благодатне, Арбузинського району, Миколаївської області, спричинили тілесні ушкодження та відкрито заволоділи майном ОСОБА_8

22.02.2020 відомості про дане кримінальне правопорушення зареєстровані до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, при наступних обставинах:

21.02.2020 у вечірній час, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 знаходячись на ґрунтовій дорозі, що проходить біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вступили у злочинну змову з метою відкритого заволодіння майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, з корисливих мотивів перебуваючи на ґрунтовій дорозі, що проходить біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , схопили руками ОСОБА_8 та проти його волі силоміць маючи значну фізичну перевагу потягли до нежитлового будинку вказаного вище домоволодіння, де в одній із кімнат кинули ОСОБА_8 на підлогу та відразу нанесли кожний не менше трьох ударів ногами в область його голови, після чого відкрито заволоділи мобільним телефон марки Redmi моделі Note 4 чорного кольору пам`яттю 32 GB вартістю 5850 гривень, який належить ОСОБА_8 .

21.02.2020 заступником начальника ВП - начальником СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУПН в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_10 , в рамках кримінального провадження № 0000084 від 21.02.2020, підозрюваний ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

22.02.2020 підозрюваному ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000084 від 21.02.2020, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, після вчинення злочину місце перебування одразу покинув, зазначене дає підстави вважати, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів слідства та суду. Крім того, підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань чи їх зміни, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні шляхом їх залякування, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення слідчий підтверджує тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не навчається, офіційних доходів не має, веде антисоціальний спосіб життя, систематично вживає спиртні напої, спілкується з раніше судимими особами. При цьому ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, не має утриманців та не працює. Застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий вважає не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала в повному обсязі, просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання та обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, вказував, що він повністю визнає та підтверджує обставини, викладені в повідомленні про підозру, сприятиме досудовому розслідуванню. Переховуватись від слідства та суду наміру не має та готовий понести покарання у межах своєї вини. Проживає з матір`ю похилого віку, яка хворіє, має батька, який живе в м.Южноукраїнську та періодично надає їм допомогу. Також пояснив що працює неофіційно, робить ремонт у сільському клубі. Вказував, що вважає за достатнє застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, оскільки відсутні ризики, зазначені слідчим у клопотанні, що підозрюваний переховуватиметься від слідства та суду, впливатиме на потерпілого та свідків, вчинить інше кримінальне правопорушення. Так, дійсно ОСОБА_4 визнає обставини інкримінованого йому злочину згідно оголошеної підозри, та готовий понести покарання за вчинене в межах своєї вини, відтак відсутній ризик впливу з його боку на потерпілого та свідків. ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимості вже погашені та не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки він вважається несудимою особою. Для запобігання ризику переховування від слідства та суду, що базується тільки на тяжкості можливого покарання достатньо застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби за місцем його постійного проживання, де він живе з матір`ю похилого віку, їй 61 рік, яка не працює, хворіє та потребує допомоги від підозрюваного, надавши можливість підозрюваному працювати та утримувати себе та свою матір.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.2. ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд враховує, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 від 21.02.2020 року з попередньою правовою кваліфікацією зач.2 ст.186 КК України. Провадження розпочате за повідомленням до служби 102 від ОСОБА_8 про побиття її сина ОСОБА_11 та заволодіння його телефоном і грошовими коштами в сумі 1,5 тис. грн. сусідом ОСОБА_12 та іншою особою. В подальшому до служби 102 телефонували з повідомленнями про вчинений злочин: Южноукраїнська служба 103 про те, що 21.02.2020 року о 17:06 швидкою №126 був доставлений ОСОБА_8 житель АДРЕСА_2 , д/з перелом шийного відділу під хребтом під питанням, перелом лівої акулової кістки, алкогольне сп`яніння, госпіталізований; травмпункт (Южноураїнськ, вул.Миру,3) про те, що 21.02.2020 року о 19:00 поступив ОСОБА_8 , який біля години тому був побитий ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , сусідами, які відібрали телефон Ксіомі редмі 4 чорний та 1500,00 грн., розділи до нижньої білизни. Діагноз ЗЧМТ, перелом лівої гайморової пазухи, забійна рана потилиці, забій шиї. Вдарили цеглиною по голові.

У даному кримінальному провадженні 22.02.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, що є тяжким злочином згідно положень ст.12 КК України. За вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України свідчать наступні надані стороною обвинувачення докази:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.02.202 року, в якому потерпілий ОСОБА_8 вказав про вчинення щодо нього злочину та осіб, які ймовірно вчинили даний злочин ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . При цьому слід зазначити, що в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_9 підтвердив, що знайомі називають його « ОСОБА_17 »;

Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 21.02.2020 року, згідно якого він повідомив обставини його побиття та пограбування 21.02.2020 року ОСОБА_18 та ОСОБА_14 ;

Протокол огляду місця події від 21.02.2020 року, згідно якого оглянутий нежилий будинок АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено одяг, полімерні пластикові стакани та фрагмент цеглини з плямою речовини бурого кольору. Зазначені речі визнано речовими доказами;

Протокол допиту свідка ОСОБА_8 , матері потерпілого, від 21.02.2020 року, за яким ОСОБА_8 повернувся додому з тілесними ушкодженнями, голий та повідомив, що його роздягнули, побили, відібрали мобільний телефон та гроші ОСОБА_19 та ОСОБА_9 , також розповіла, що знайдений працівниками поліції в покинутому будинку одяг належить її сину;

Протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 21.02.2020 року, який бачив ОСОБА_8 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 разом 21.02.2020 року о 16 год. 30 хв. неподалік місця події;

Протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 21.02.2020 року, який бачив 21.02.2020 року ОСОБА_22 на прізвисько « ОСОБА_17 » разом ще з двома чоловіками в провулку неподалік місця події в період часу з 16 по 17 годину;

Протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 21.02.2020 року, яка є працівником магазину «Універсам» в с.Благодатне, та яка пояснила, що 21.02.2020 року близько 15 години до магазину заходили ОСОБА_19 , ОСОБА_9 на прізвисько « ОСОБА_17 », та ОСОБА_8 який розраховувався за пиво та в нього в руках були гроші великими купюрами номіналом по 100, 200 та 500 грн.;

Протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 21.02.2020 року, який будучі лікарем-хірургом Южноукраїнської лікарні 21.02.2020 року надавав медичну допомогу ОСОБА_8 , який поступив у відділення близько 18 год. 30 хв. з тілесними ушкодженнями.

Протоколи допиту свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 від 21.02.2020 року, які бачили ОСОБА_22 разом ще з двома хлопцями 21.02.2020 року близько 16 год. 30 хв. біля місця події, а в подальшому ОСОБА_22 з одним із цих хлопців біля узбіччя автодороги «Благовіщенське-Миколаїв», свідок ОСОБА_26 бачила як вони сідають до автобуса в напрямку м.Первомайськ;

Протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 21.02.2020 року, якій відомо про подію злочину зі слів її матері ОСОБА_8 ;

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2020 року за участю свідка ОСОБА_29 , який впізнав ОСОБА_4 та ОСОБА_9 як осіб, яких він підвозив у м.Первомайську та які розрахувались з ним мобільним телефоном «Redmi Note 4» чорного кольору;

Заява ОСОБА_29 від 22.02.2020 року про добровільну видачу працівникам поліції телефону «Redmi Note 4» чорного кольору та протоколом огляду предмета від 22.02.2020 року, згідно якого слідчим оглянуто зазначений телефон. В подальшому даний телефон вилучено та визнано речовим доказом.

У сукупності зазначені докази свідчать про обґрунтованість підозри, що ОСОБА_4 міг вчинити злочин, у вчиненні якого його підозрюють.

ОСОБА_9 затримано 21.02.2020 року о 23 год. 35 хв. про що 22.02.2020 року в присутності захисника ОСОБА_30 складено відповідний протокол.

ОСОБА_4 затримано 21.02.2020 року о 23 год. 35 хв. про що 22.02.2020 року в присутності захисника ОСОБА_5 складено відповідний протокол.

Щодо ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 переховуватиметься від слідства та суду, вчинить новий злочин або буде впливати на потерпілого та свідків, суд зазначає наступне.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04, від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Відтак, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Відтак, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому в разі доведення його винуватості можна законно розглядати як таку, що може спонукати до втечі.

Водночас, враховуючи позицію підозрюваного, який визнає обставини кримінального провадження, його репутацію та відсутність об`єктивних даних, що він може незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає існування даного ризику недоведеним.

Також слушними є доводи сторони захисту про те, що слідчий безпідставно посилається на погашені судимості підозрюваного як на доказ можливості повторного вчинення кримінального правопорушення, оскільки слідчим не враховано, що погашення чи зняття судимості означає припинення всіх її негативних правових наслідків.

Водночас, за даними кримінального провадження ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,де фактично проживає з матір`ю, має батька та сестру з якими підтримує стосунки, за місцем проживання характеризується посередньо, повагою серед односельців не користується, не конфліктний. Відомостей щодо зловживання спиртними напоями або спілкування з антисоціальними елементами, як то зазначено в клопотанні слідчим не надано.

Відтак, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні органу досудового розслідування не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, та підозрюваному належить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.ст. 181, 194 КПК України, що буде достатнім та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23 квітня 2020 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня.

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до 23 квітня 2020 року, покласти наступні обов`язки:

1. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

2. Не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає (с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області) без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3. Носити електронний засіб контролю.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, відповідно до якого працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання вказаної ухвали покласти на працівників Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 .
Строк дії ухвали до 23 квітня 2020 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її проголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали проголошено 26.02.2020 року о 09 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1