Справа № 344/7387/19
Провадження № 1-кп/344/630/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Гвіздець Городенківського району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого водієм у ПП ОСОБА_10 , неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Відповідно до наказу №521-К від 26.04.2018, 27.04.2018 ОСОБА_9 прийнято на роботу водієм до фізичної особи - підприємця ОСОБА_10 .

30.04.2018 приблизно о 12 годині 40 хвилин водій ОСОБА_9 , керуючи маршрутним автобусом марки «БАЗ-А079», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Деповській у м. Івано-Франківську, наближаючись до перехрестя з вул. Вовчинецька Сагайдачного. В цей час попереду автобуса у попутному напрямку та правим краєм проїзної частини, за відсутності велосипедної доріжки рухався велосипедист ОСОБА_6 , який мав намір виконати поворот праворуч у напрямку вул. Вовчинецької та рухатись в напрямку вул. Івасюка. Проїжджаючи перехрестя, водій ОСОБА_9 не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав виконувати маневр повороту праворуч, наздогнав велосипедиста ОСОБА_6 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на останнього задньою правою боковою частиною автобуса. Внаслідок наїзду велосипедист ОСОБА_6 втратив керування, зачепив кермом металічний відбійник та впав на проїзну частину дороги.

При цьому ОСОБА_9 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 12.1., у якому вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п. 13.1., згідно якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечного інтервалу;

п. 13.3., відповідно до якого під час випередження необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

У результаті порушення ОСОБА_9 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 31 від 10.04.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції: (МОС трьома гвинтами), які відносяться до середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя у момент спричинення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_9 суду показав, що, працюючи водієм у приватного підприємця ОСОБА_10 , 30.04.2018 близько 12 год керував маршрутним автобусом ««БАЗ-А079». Рухався проїзною частиною дороги вул. Деповській у м. Івано-Франківську, наближаючись до перехрестя з вул.Вовчинецька. Бачив велосипедиста, який рухався правим краєм проїзної частини. Проїжджаючи перехрестя, не врахував дорожню обстановку та розпочав виконувати маневр повороту праворуч, наздогнавши велосипедиста та допустив наїзд на потерпілого задньою правою боковою частиною автобуса. Щиро розкаявся у вчиненому. Сприяв досудовому розслідуванню, повідомляючи всі обставини справи. Цивільний позов щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, а моральну шкоду частково в сумі 20 000 грн. Зазначив, що з потерпілим узгодили загальну суму відшкодування 30 000 грн, з яких на даний час добровільно відшкодував потерпілому збитки в сумі 4 000 грн. Середньомісячний дохід становить близько 6000-7000 грн. Погодився з покаранням, запропонованим прокурором.

Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні просили цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 6 623 грн 99 коп задовольнити в повному обсязі та моральної шкоди на суму 20 000 грн. Зазначили, що обвинуваченим добровільно відшкодовано потерпілому збитки в сумі 4000 грн. та загалом сторони домовились про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 30000 грн.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює водієм у ПП ОСОБА_10 , позитивно характеризується за місцем роботи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, добровільне часткове відшкодування збитків потерпілому як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_9 офіційно працевлаштований, неодружений, має на утриманні одну малолітню дитину. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, низький рівень вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_9 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами, позицію обвинуваченого, що погодився з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Потерпілим заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 6 623 грн 99 коп та моральної шкоди на суму 60 000 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов у даному кримінальному провадженні суд керується наступним. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим витрачено на лікування 6623 грн 99 коп, що підтверджується фіскальними чеками та накладною на придбання медикаментів. Зважаючи на викладене, а також на визнання обвинуваченим цієї позовної вимоги у повному обсязі, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченого у користь потерпілого 6623 грн 99 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_6 у частині відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Виходячи з наведеного, зважаючи на те, що потерпілим підтверджено факт добровільного відшкодування йому обвинуваченим моральної шкоди в розмірі 4000 грн, суд вважає, що потерпілому ОСОБА_6 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаного тілесного ушкодження у вигляді закритого перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції, перенесення операцій, він переніс як фізичний біль, так і психологічні страждання через погіршення стану здоров`я, порушення внаслідок травми звичного способу життя. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, глибину та характер моральних страждань потерпілого ОСОБА_6 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення даного злочину, матеріальний стан обвинуваченого та потерпілого, позицію потерпілого та обвинуваченого, що підтвердили узгодження суми відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн, суд вважає, що позов потерпілого у цій частині слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 20 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 - 6 623 грн 99 коп (шість тисяч шістсот двадцять три гривні дев`яносто дев`ять копійок) на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином та 20 000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави із зарахуванням на рахунок UA5009002, отримувач: УК у м.Івано-Франківську /м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), , код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження» 858 грн. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи №4.2-295/18 від 10.05.2018.

Речові докази: згідно постанови від 30.04.2018 автобус марки «БАЗ-А07904», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_12 , велосипед марки «Diamant» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 (постанови від 30.04.2018, 31.08.2018).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_13