Справа № 461/2527/20
Провадження №1-кп/461/406/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2020 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 від 27.02.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Клесів, Сарнинського району, Рівненської області, українця, офіційно не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, з середньою технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

27.02.2020 року, приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Шептицьких, 43, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу викрав одну пляшку настоянки «Лікерна», об`ємом 0,5 л, вартістю 170,10 грн., одну упаковку майонезу «Провансаль» 67%, вартістю 9,48 грн., дві упаковки плавленого сиру «Вершковий» 55%, вартістю 10,61 грн. за одну одиницю товару, загальною вартістю 21,22 грн. та дві упаковки шоколадного батончику «Super+1», 112,5 г, вартістю 20,40 грн. за одну одиницю товару, загальною вартістю 40,80 грн., чим спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на суму 241,60 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Окрім того, 27.02.2020 року, приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Шептицьких, 43, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу намагався викрасти одну пляшку віскі «Екстра спешл» 40%, об`ємом 0,5 л, вартістю 206,52 грн. та ковбасу «Теляча з вершками варена», вартістю 47,64 грн., однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину «Рукавичка».

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 27.02.2020 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Шептицьких, 43, викрав одну пляшку настоянки «Лікерна», одну упаковку майонезу «Провансаль» 67%, дві упаковки плавленого сиру «Вершковий» 55% та дві упаковки шоколадного батончику «Super+1». Окрім того, 27.02.2020 року, приблизно о 12 год. 20 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований за адресою: м.Львів, вул. Шептицьких, 43, намагався викрасти одну пляшку віскі «Екстра спешл» 40% та ковбасу «Теляча з вершками варена», однак був затриманий працівниками охорони магазину «Рукавичка». У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч.2 ст.15- ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, має середню технічну освіту, офіційно не працює. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що достатнім покаранням обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.ч.1,2 ст.185 КК України.

Окрім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України.

Відповідно до ст.75 КК України суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 71, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме цифровий носій ТМ «RIDATA» DVD-R, 4,7 GB, на якому знаходиться 15 відеофайлів залишити в матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1