У Х В А Л А Справа № 932/4025/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/2086/20
06 квітня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисниці ОСОБА_5 ,
06 квітня 2020 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, що підтримано прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є опікуном чи піклувальником, зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого, останній раз вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідчий вказав наступні.
04 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, що виразився у вчиненні ним закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна, яке вчинено повторно.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідчий вказав наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого вчинення іншого корисливого злочину, можливого незаконного впливу на потерпілого, свідків та очевидців злочину.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, він не має міцних соціальних зв`язків і не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений, на цей час до суду знов спрямовано обвинувальний акт про вчинення ним корисливого злочину, через що, усвідомлюючи тяжкість покарання, може вчинити дії спрямовані на переховування від органів досудового слідства та суду. Внаслідок засудження за вчинення корисливого злочину, інкримінацію корисливого злочину в іншому провадженні, не працевлаштованість підозрюваного, існує ризик вчинення ним інших корисливих злочинів, з метою здобуття ним коштів на підтримання своєї життєдіяльності. Крім цього, оскільки замах на викрадення майна вчинено відкрито, підозра ОСОБА_4 обґрунтовується показаннями свідків злочину, у зв`язку із чим, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчинити тиск на свідків та представника потерпілого, задля зміни ними показань.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав у повному обсязі. Заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Пояснив, що нещодавно звільнився з місць позбавлення волі. Має захворювання на туберкульоз та СПІД. Є інвалідом другої групи. Внаслідок всього цього, його ніде не брали на роботу і через безвихідь, викликану безгрошів`ям, він знову вчинив крадіжку. Зараз він оформлює необхідні документи для закінчення лікування і для цього йому слід перебувати вдома, а не в місцях позбавлення волі. Вважає, що матеріальну допомогу зможуть надати родичі покійних батьків. Через те, що він розкаявся у вчиненні злочину, прохав відмовити у задоволенні клопотання та обрати йому запобіжний захід за місцем фактичного мешкання у одному із гуртожитків, що на пр. Воронцова у м. Дніпрі (юридичну адресу будівлі та номер кімнати де він фактично мешкає, не знає).
Захисниця у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого. Вважала наведені слідчим та підтримані прокурором у судовому засіданні ризики такими, що не доводяться наданими ними доказами, оскільки її підзахисний має постійне місце реєстрації та мешкання, соціальні зв`язки у вигляді родичів, що нівелює ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду. Через те, що від інших учасників кримінального провадження письмових заяв про чинення на них тиску з боку підозрюваного не надходило, цей ризик є не підтвердженим. ОСОБА_4 є особою із інвалідністю другої групи, має хронічні захворювання, які унеможливлюють тримання його під вартою. Ризик у вигляді можливого вчинення інших корисливих злочинів також не доведено. Внаслідок недоведеності ризиків прохала відмовити у задоволенні клопотання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисниці, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протокол огляду місця події від 04.04.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.04.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.04.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 05.04.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.04.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 04.04.2020 року; протокол перегляду відео запису з підозрюваним ОСОБА_4 від 04.04.2020 року; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_12 від 05.04.2020 року; визнання ним своєї вини у судовому засіданні; докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваному інкриміновано вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, він не має міцних соціальних зв`язків у вигляді дружини та дітей, не має постійного офіційного місця роботи, раніше неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення умисного корисливого злочину, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість. Усвідомлюючи тяжкість покарання, не будучи обтяжений соціальними зв`язками в місці постійного мешкання, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового слідства та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 не має постійного та легального джерела доходів, та при наявності у нього щоденної потреби у грошових коштах на підтримання своєї життєдіяльності, враховуючи те, що він раніше був засуджений за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, а також те, що відносно нього до суду скеровано обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в іншому кримінальному провадженні, є високоймовірним ризик у вигляді вчинення ним інших корисливих злочинів. Інший ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного офіційного місця роботи, а також тяжкість можливого покарання, попередні судимості, наявність іншого, не завершеного кримінального провадження, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не здатні, за викладених обставин, мінімізувати ризик можливого переховування від слідства та суду. Враховую і те, що ризик у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду не може бути мінімізований обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки при наявності цього ризику залишення особи вдома дає їй можливість його їй реалізувати і сховатись від слідства та суду. Тому, запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не є можливим. Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_4 під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Через це вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що фактично ОСОБА_4 затримано о 16 годині 08 хвилині 04 квітня 2020 року, датою закінчення дії ухвали про тримання під вартою визначаю 16 годину 08 хвилину 31 травня 2020 року.
З огляду на суть пред`явленої ОСОБА_4 підозри та на його майновий стан, заставу визначаю в обсязі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, у провадженні якого буде знаходитись справа, прокурора, слідчого судді чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця реєстрації та фактичного місця мешкання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Дата закінчення дії ухвали 16 година 08 хвилина 31 травня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1