Березівський районний суд Одеської області
25.06.2020
Справа № 494/636/20
Провадження № 1-кс/494/147/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2020 м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000164 від 09.06.2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:
24.06.2020 року до Березівського районного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000164 від 09.06.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Визначення слідчого судді здійснено автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності відповідно до ст. 35 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі - КПК України) та визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий та прокурор посилались на те, що 19.11.2019 року приблизно о 23:40 годині, більш точний час встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час перебування на території Березівського ВПУ ОНПУ, виник спільний злочинний умисел незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у приміщення, а саме: гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з використанням металевого прута, знайденого на місці, зламав замок на вхідних дверях та проник до приміщення гаражу, де знаходився автомобіль марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на балансі Березівського ВПУ ОНПУ. У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_5 під час перебування за кермом транспортного засобу, а ОСОБА_8 на пасажирському сидінні, з використанням ключа, який знаходився в замку запалення, привів двигун внутрішнього згорання у дію та здійснив подальший рух транспортного засобу, встановивши фактичний контроль над ним, чи здійснили незаконне заволодіння автомобілем марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому залишили місце події вчинення злочину. Таким чином . ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, 19 листопада 2019 року. приблизно о 04:00 годині, більш точний час встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 прибув на автомобілі марки «ГАЗ» моделі 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів з приміщення гаражу Березівського ВПУ ОНПУ, до лісосмуги, розташованої на відстані 7 км в південному напрямку від с. Яснопілля Березівського району Одеської області, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. На виконання свого злочинного умислу, діючи з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з автомобіля марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрав акумулятор марки «Ista Standard» маркування «6 СТ 90 А1 12V90Ah». У подальшому ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду Березівському ВПУ ОНПУ на суму 1500 гривень. Таким чином, Ремінний підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України. 05.06.2020 року Ремінному повідомлено про підозру. 12.06.2020 року підозрюваного оголошено у розшук. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 25.06.2020 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні. Під час судового засідання, прокурор, вказав на наявність також ризику п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, так як тривалий час він був відсутній за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим його 12.06.2020 року оголошено у розшук. Також, впливати на підозрюваного ОСОБА_8 спільно з яким вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.289 КК України на наявність ризику, передбачено п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник зазначив, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є досить суровим та просив застосувати більш м`який запобіжний захід. Бльш того вважав, що доцільно застосувати саме особисте зобов`язання, оскільки останній проходить військову службу у ЗСУ за контрактом. Також вказала, що підозрюваний буде з`являтись до органів досудового слідства та суду, а тому до нього можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. .

Підозрюваний свою причетність до інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав. Зазначив, що не мав і не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду. З 25.02.2020 року перебуває на службі у Військовій частині НОМЕР_2 та був залучений до виконання завдань за призначенням Операції Об`єднаних сил. Про виклики слідчого не був обізнаний, а коли був відпущений додому у щорічну основну відпустку самостійно з`явився до слідчого. З ОСОБА_8 не спілкувався та з ним не підтримує зв`язків. Останній раз бачив за день до судового засідання, проте з ним не спілкувався

Законний представник ОСОБА_6 повідомила, що є багатодітною мамою та син не переховувався від органів досудового розслідування. Вона повідомляла слідчого про те, що коли синові виповнилось 18 років він пішов служити до Збройних Сил України. ОСОБА_5 ніколи не переховувся та коли прийшов у відпустку, зразу його повідомила про необхідність з`явлення до слідчого, що останній і зробив.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000164, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у Березівському ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000164 від 09.06.2020 року, відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України та частиною першою статті 185 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000164 вбачається, що 19.11.2019 року приблизно о 23:40 годині, більш точний час встановити не виявилося можливим, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 під час перебування на території Березівського ВПУ ОНПУ, виник спільний злочинний умисел незаконного заволодіння транспортним засобом, поєднаного з проникненням у приміщення, а саме гараж, що розташований за адресою:

АДРЕСА_1 . На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з використанням металевого прута, знайденого на місці, зламав замок на вхідних дверях та проник до приміщення гаражу, де знаходився автомобіль марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на балансі Березівського ВПУ ОНПУ. У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_5 під час перебування за кермом транспортного засобу, а ОСОБА_8 на пасажирському сидінні, з використанням ключа, який знаходився в замку запалення, привів двигун внутрішнього згорання у дію та здійснив подальший рух транспортного засобу, встановивши фактичний контроль над ним, чи здійснили незаконне заволодіння автомобілем марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому залишили місце події вчинення злочину.

Крім того, 19 листопада 2019 року. приблизно о 04:00 годині, більш точний час встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 прибув на автомобілі марки «ГАЗ» моделі 5201, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів з приміщення гаражу Березівського ВПУ ОНПУ, до лісосмуги, розташованої на відстані 7 км в південному напрямку від с. Яснопілля Березівського району Одеської області, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. На виконання свого злочинного умислу, діючи з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу з автомобіля марки «ГАЗ» моделі «5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 , таємно викрав акумулятор марки «Ista Standard» маркування «6 СТ 90 А1 12V90Ah». У подальшому ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду Березівському ВПУ ОНПУ на суму 1500 гривень. Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та ч.1 ст 185 КК України.

05.06.2020 року ОСОБА_5 в порядку статей 276-279 КПК України було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України та частиною першою статті 185 КК України.

У судовому засіданні захисник , підозрюваний та законний представник повідомили про отримання клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами.

Як зазначено у клопотанні та під час судового засідання, прокурор та слідчий посилались на наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого

; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Так, у справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Однак, на підтвердження вказаних ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України стороною обвинувачення у судовому засіданні не надано переконливих доказів, які би свідчили, що ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування/ суду; взагалі не надано жодного доказу про те, що ОСОБА_5 чинив чи намагався безпосередньо або опосередковано чинити будь-який вплив на іншого підозрюваного ОСОБА_8 .

Щодо посилання прокурора та слідчого на постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення у розшуку підозрюваного ОСОБА_5 від 11.06.2020 року, то слідчий суддя вважає зазначити наступне:

Під час досудового розслідування законним представником неодноразово зазначалось про знаходження Ремінного у лавах Збройних Сил України та відповідно до відповіді №1151 від 02.06.2020 року Військової частини НОМЕР_2 встановлено, що солдат ОСОБА_5 механік-водій взводу 2 танкової роти танкового батальйону знаходиться в районі виконання завдань за призначенням Операції Об`єднаних Сил, що в свою чергу, слідчий суддя вважає,- є поважною причиною його відсутності та унеможливлювало виконання будь-яких процесуальних дій з боку слідчого по відношенню до підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування або суду, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 належним чином виконує вимоги щодо з`явлення до суду та з`явився на призначений день розгляду клопотання.

Доказів, які б свідчили про намагання підозрюваного чинити тиск або впливати на підозрюваного, прокурором та слідчим також не надано. ОСОБА_5 повідомив, що взагалі з ОСОБА_8 не спілкується , що також підтвердила законний представник.

Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України передбачено: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суд.

Частиною 1 ст. 8 КПК України встановлено: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Із заперечень захисника, підозрюваного та його законного представника щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи матеріали кримінального провадження за №0000164 вбачається, що ОСОБА_5 має зареєстроване проживання за адресом: АДРЕСА_2 (згідно паспорту та довідки про реєстрацію місця проживання), постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; раніше не судимий; служить у Збройних Силах України за контрактом; за місцем проживання має добру характеристику, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра.

За таких обставин, посилання на наявність в нього міцних соціальних зв`язків, в даному конкретному випадку може свідчити про можливість належного виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків при обранні щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Отже, заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть служити винятковими підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки доводи прокурора та слідчого не підтверджені доказами, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний хоч і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст. 289 КК України, однак має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, проходить служу у ЗСУ та його поведінка в судовому засіданні свідчить про відсутність, перерахованих в ст.177 КПК України ризиків, на які посилається в клопотанні слідчий, прокурор та які б унеможливлювали його перебування за межами слідчого ізолятору під час судового розгляду, відтак ні в самому клопотанні, ні слідчим, прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав та об`єктивних даних, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе лише в умовах його тримання під вартою.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, викладені в мотивувальній частині ухвали вище, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до останнього запобіжний захід за ч.1 ст.179 КПК України у виді особистого зобов`язання та вважає, що застосування запобіжного заходу, саме у виді особистого зобов`язання забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із врахуванням того, що Ремінний проходить службу за контрактом у Збройних Силах України.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_8 , свідками в даному кримінальному провадженні; у разі наявності здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 184, 194, 195, 196 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виїді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . - відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на шістдесят днів, тобто до 23.08.2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати до прокурора, слідчого, суду за першою його вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з свідками, підозрюваним в даному кримінальному провадженні.
- у разі наявності, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному , що в разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначити строк дії ухвали суду тривалістю - до 23.08.2020 року включно.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1