Провадження № 11-кп/824/1532/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
Іменем України

« 18 » травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою тимчасово виконуючого обов`язки прокурора міста Києва ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Москви, Російської Федерації, гр. України, з повною середньою освітою, неодружену, непрацюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої

визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК Українита призначено покарання за ч.1 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.
У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати в сумі 5181 грн. 33 коп. на користь держави.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за вчинення злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_7 , всупереч врегульованих законом суспільних відносин щодо порядку обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовилась щодо незаконного придбання, з метою зберігання для подальшого збуту психотропних речовин наркозалежним споживачам, шляхом розкладання «закладок». В подальшому, здійснюючи «закладки» з психотропними речовинами, ОСОБА_7 фотографувала місцезнаходження відповідних схованок та з детальною адресою місцезнаходження останніх направляла повідомлення невстановленій досудовим розслідуванням особі для безпосереднього координування наркозалежних споживачів.

Так, у невстановлений день та час, ОСОБА_7 , перебуваючи за невстановленою адресою, підібрала два розфасовані поліетиленові згортки з психотропною речовиною, тим самим придбала психотропну речовину - амфетамін масою 0,214г та 0,231г та зберігаючи її при собі пішла з місця, для подальшого зберігання з метою збуту, шляхом здійснення «закладок».

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання психотропних речовин з метою збуту шляхом здійснення «закладок», близько 19 год. 40 хвилин 20.10.2019, знаходячись у лісопосадці по вул. Старобориспільська у м. Києві, неподалік станції метро «Червоний хутір» у різних місцях, заховала окремо 2 фасованих згортки, обмотаних клейкою стрічкою, всередині кожного з яких наявний полімерний пакет із порошкоподібною речовиною, масами 0,794 г та 0,890 г, що в своєму складі містить психотропну речовину - амфетамін, масами 0,214г та 0,231 г, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбала та зберігала шляхом здійснення закладок з метою подальшого збуту.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи наркозалежною особою, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у переписці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, домовилась щодо незаконного придбання психотропної речовини амфетамін для власного вживання, без мети збуту.

Так, у невстановлений день та час, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці шляхом підбору «закладки» - умисно, незаконно для власного вживання, без мети збуту, придбала раніше замовлену психотропну речовину - амфетамін, загальною масою 3,548 г, що у великих розмірах, яка знаходилась в поліетиленових пакетах з пазовими замками, яку почала незаконно зберігати у сумці, що була при ній, для власного вживання, без мети збуту.
Після чого, 20.10.2019 року, близько 19 години 50 хвилин, знаходячись у лісопосадці за адресою: м. Київ, вул. Старобориспільска, неподалік станції метро «Червоний хутір», працівниками поліції була затримана ОСОБА_7 , у ході особистого обшуку якої, в присутності понятих з сумки, що була при ній, виявлено та вилучено 11 згортків з ізоляційної стрічки різного кольору, масами 0,884 г, 1,231 г, 1,223 г, 1,120 г, 1,147 г, 1,028г, 1,121 г, 1,129г, 0,854г, 1,085г, 0,791 г з порошкоподібними речовинами, що містили в своєму складі психотропну речовину амфетамін, загальною масою 3,548 г, що у великих розмірах, яку ОСОБА_7 умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.2015, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбала та зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , просив вирок щодо неї скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що суд І інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України дійшов необґрунтованого висновку про можливість виправлення останньої без ізоляції від суспільства, фактично визнавши єдиною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, вперше притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності; суд залишив поза увагою ступінь тяжкості вчинених злочинів, не врахував спланованість дій обвинуваченої; безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення обвинуваченої, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З вироку суду вбачається, що вирок відповідає вимогам ст.370 КПК України виходячи з наступного.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, за обставин зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та учасниками судового розгляду не оспорюється, розгляд провадження відбувся в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України тяжкості злочину та особі обвинуваченої внаслідок м`якість, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому, враховуються : ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 із застосуванням ст.75 КК України, повністю дотримався вказаних вимог закону належним чином мотивувавши свої висновки.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_9 суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу обвинуваченої, яка виключно позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, щире розкаюється у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З медичної документації також вбачається, що ОСОБА_7 перебуває у стані вагітності.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання і обґрунтовано застосувавши вимоги ст.75 КК України, звільнив обвинувачену від відбування призначеного покарання.

За таких обставин, враховуючи принципи індивідуалізації, співмірності заходу примусу характеру вчинених дій та конкретні обставини справи, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів та є домірним вчиненому.
Підстав для скасування вироку і призначення більш суворого покарання ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404,405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу тимчасово виконуючого обов`язки прокурора міста Києва ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 13 січня 2020 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ___________________ ________________ _________________