Справа №498/664/18
Провадження по справі №1-кс/498/107/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року с.м.т. Велика Михайлівка Одеська область

Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Ткачук О.Л.

за участю секретаря судового засідання Козачінської Л.Г.

прокурора Стах К.О.

слідчого Стукалова О.С.

власника майна ОСОБА_1

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції Зяйко К.М., про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.362 КК України

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області майор поліції Зяйко К.М. звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.362 КК України. В обґрунтуванні клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області №15/К від 14.03.2016, ОСОБА_1 , призначено на посаду начальника відділу надання соціальних допомог та компенсацій управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» № 889-УІІІ від 10.12.2015 року посада начальника відділу надання соціальних допомог та компенсацій управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, яку обіймала ОСОБА_1 належить до категорії «Б».

Так, на початку 2016 року (більш точна дата в ході проведення досудового слідства не встановлена), будучи службовою особою, а саме начальником відділу надання соціальних допомог та компенсацій управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області та врахувавши надані повноваження обіймаючи таку посаду, у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними грошовими коштами, які виділялися з державного бюджету в якості державної соціальної допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_1 , з метою заволодіння грошовими коштами з Державного бюджету України, у 2016 році (більш точна дата в ході проведення досудового слідства не встановлена) зустрілась з мешканкою Великомихайлівського району Одеської області ОСОБА_2 , та під час розмови попросила останню відкрити банківський рахунок на своє ім`я та отримати відповідну банківську картку, яку передати ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_2 не будучи обізнаною про злочинний намір ОСОБА_1 на заволодіння грошовими коштами, відкрила банківський рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» на своє ім`я, отримала відповідну банківську картку, яку передала ОСОБА_1 , тим самим отримала доступ до грошових коштів, які надходять на вказаний рахунок.

Після чого, у 2016 році (більш точна дата в ході проведення досудового слідства не встановлена) ОСОБА_1 , використовуючи службове становище, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, що за адресою: вул. Лермонтова, 22, смт. Велика Михайлівка Одеської області, шляхом втручання в автоматизовану систему «ASOPD», до якої мала доступ під ключем «інспектор 25», оформила особовий рахунок № НОМЕР_2 на ОСОБА_2 , для перерахування з Державного бюджету України грошових коштів, у якості державної соціальної допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням, при цьому достовірно знаючи про відсутність у ОСОБА_2 законних підстав для отримання вказаних виплат.

У подальшому ОСОБА_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, зловживаючи службовим становищем начальника відділу надання соціальних допомог та компенсацій управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, будучи обізнаною про те, що ОСОБА_2 не має законних підстав для отримання державної соціальної допомоги на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням та маючи у своєму розпорядженні банківську картку видану на ім`я ОСОБА_2 , з метою заволодіння грошовими коштами, маючи корисливий мотив на особисте збагачення, діючи з прямим умислом, без належних для цього підстав, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області, що за адресою: вул. Лермонтова, 22, смт. Велика Михайлівка Одеської області, в період часу з 01.04.2016 по 31.03.2018, майже щомісячно незаконно перераховувала виплати як державну соціальну допомогу на дітей, які знаходяться під опікою або піклуванням на картковий рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» відкритий на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму, згідно висновку експерта - 294 706,00 грн.

У подальшому ОСОБА_1 маючи доступ до грошових коштів, які перераховані на рахунок № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», шляхом використання банківської картки, розпорядилась вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, чим своїми умисними злочинними діями завдала майнової шкоди Державному бюджету України на загальну суму - 294 706,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила дії, передбачені ч. 4 ст. 191 КК України, кваліфіковані органом досудового розслідування, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого у великому розмірі.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,25.05.2020 року повідомлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки від 25.05.2020 року про об`єкт нерухомого майна у ОСОБА_1 у приватній власності під реєстраційним номером АДРЕСА_2 є житловий будинок, АДРЕСА_3 : АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м., площею земельної ділянки 589 кв.м.

З урахуванням того, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення державі завдано матеріальну шкоду, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків, слідчий важає, що на даний час виникла необхідність накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на вищевказаний житловий будинок у вигляді заборони відчужувати майно.

Власник майна ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні клопотання, у зв`язку з тим, що вона не являється власницею житлового будинку, оскільки подарувала вказаний будинок синові ОСОБА_3 та долучила відповідний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольните подане клопотання, вважає, що ОСОБА_1 умисно уклала договір дарування, з метою ухилення від відшкодування державі завданих нею збитків.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваної ОСОБА_1 , слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000189 від 01.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.362 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак, вказані вимоги закону органом досудового розслідування не дотримано.

Як вбачається з наданих матеріалів, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000189 від 01.08.2018 проводиться за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.362 КК України.

25 травня 2020 року, ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, нерухоме майно, а саме: житловий будинок, з будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м., площа земельної ділянки 589 кв.м., реєстраційний номер майна 2135316, земельна ділянка кадастровий номер::02:004:0610, належать на підставі договору дарування серії №1-803, виданого 02.06.2020 року ОСОБА_3 .

Як встановлено слідчим суддею, надані матеріали на день розгляду клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна ОСОБА_3 до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України.

Враховуючи, що зазначена особа, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №№0000189 не є підозрюваним, на думку слідчого судді, він не є суб`єктом ст. 170 КПК України, а отже правових підстав для накладення арешту на його майно за матеріалами справи не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, вислухавши сторони кримінального провадження, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи що санкція ст..191 ч.4 КК України не передбачає спеціальної конфіскації, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, а саме житлового будинку у вигляді заборони відчужувати майно є не обґрунтованими і тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області майора поліції Зяйко К.М., погоджене прокурором Стах К.О. про арешт майна у кримінальному провадженні №0000189 від 01.08.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366, ч.1 ст.362 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя О.Л. Ткачук