Справа № 669/567/20
Провадження № 1-кп/669/100/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я Хмельницької області кримінальне провадження № 0000079 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білогір`я Білогірського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У 2017 році ОСОБА_4 перед поверненням до дому із зони проведення АТО, у чагарнику неподалік місця дислокації, що на території Бахмутського району Донецької області, виявив 46 набоїв, з яких відповідно до висновку судової експертизи зброї №3.1-0145:20 від 11.06.2020: 31 (тридцять один) є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї, 9х18 мм пістолетними патронами з кулями із свинцевим осердям, виробництва КНВО «ФОРТ», м. Вінниця, Україна до пістолета конструкції Макарова (ПМ), автоматичного пістолета конструкції Стєчкіна (АПС), інших пістолетів та пістолетів-кулеметів калібру 9х18 мм; 15 (п`ятнадцять) є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї, 9х18 мм пістолетними патронами з важкою кулею зі свинцевим осердям, виробництва «Луганського патронного заводу», м. Луганськ, Україна до пістолета конструкції Макарова (ПМ), автоматичного пістолета конструкції Стєчкіна (АПС), інших пістолетів та пістолетів-кулеметів калібру 9х18 мм. В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових набоїв, всупереч вимог п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1993 року № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до якого до видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, серед іншого, віднесено і бойові припаси, п.п.9,11,15 "Положення про дозвільну систему", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, розділу ІІ та ІІІ «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер своїх дій та бажаючи їх настання, достовірно розуміючи, що вищезазначені предмети є бойовими припасами, впевнившись у таємності своїх дій, заховав знайдені 46 боєприпасів, які придатні для стрільби, у свій рюкзак.

В такий спосіб ОСОБА_4 здійснив придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме 46 патронів, калібру 9 мм (9х18 мм), які придатні для стрільби, та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_4 , попередньо незаконно придбані ним 46 бойових припаси, без передбаченого законом дозволу привіз до дому та продовжував постійно зберігати у гаражному приміщенні по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , до 29 травня 2020 року, тобто до моменту вилучення їх працівникам Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області в ході проведення санкціонованого обшуку.

В такий спосіб ОСОБА_4 з 2017 року до 29 травня 2020 року здійснив зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме 46 патронів, калібру 9 мм (9х18 мм), які придатні для стрільби.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В ході розгляду справи між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000079 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 12 червня 2020 року укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки з випробуванням з іспитовим строком.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання. Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом у відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в придбанні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин кваліфікуються як тяжкий злочин.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, щиро кається у вчиненні злочину і активно сприяв його розкриттю.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація діяння кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні, а тому при призначенні покарання ОСОБА_4 суд вважає, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають особі винного, загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 , і вважає, що узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню із підозрюваного. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.65,75,76,263 КК України, ст. ст. 100, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 червня 2020 року, укладену між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000079 та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації і повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати понесені на проведення судової експертизи зброї в кримінальному провадженні №0000079 в сумі 1961,40 грн.

Речові докази:

- флеш-носій типу «micro SD» об`ємом 16 GB марки «KINGSTON» s/n 97190-Е05.А00LF, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження №0000079;

- двадцять чотири патрони, двадцять дві гільзи та двадцять дві кулі калібру 9х18мм, та сейф-пакет INZ 1074549 (первинне упакування), які упаковано у сейф-пакет №2882632 та зберігаються у сховищі для кримінальних боєприпасів та зброї Білогірського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1