КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/2000/19
Провадження № 1-кс/534/659/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні №00001135 від 08.12.2019 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, особи з інвалідністю, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП ОСОБА_8 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням спробам останнього ухилитись від слідства, суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження та знищенню, спотворюванню або приховуванню будь-яких із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаному із проникненням у житло за наступних обставин.

08.12.2019 близько 04 год. 00 хв. (точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_7 , перебуваючи між 2 та 3 поверхами під`їзду №1, буд. АДРЕСА_2 , виявив зв`язку ключів, та зрозумів, що вони належать його сусіду ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів та мети, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, відкривши ключами тамбур під`їзду та вхідні двері, проник до квартири АДРЕСА_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні вищезазначеної квартири, викрав гаманець чорний із грошовими коштами в сумі 800 грн., та двома банківськими картками «Приватбанк», а також телефон марки «SAMSUNG GALAXY S4», білого кольору, вартістю 1133,33 грн.

Після цього, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 1933,33 грн.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні внесене клопотання підтримала повністю, посилаючись на зазначені у ньому обставини. Зазначаючи про наявність ризиків, пов`язаних із можливим переховуванням, незаконним впливом на учасників кримінального провадження, знищенням, приховуванням або спотворюванням будь-яких із речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів дієво не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та прохав застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Пояснив, що через декілька днів після злочину підозрюваний перебуваючи у стані сп`яніння, просив його забрати заяву про кримінальне правопорушення з поліції при цьому зазначив, що якщо він цього не зробить, то про це пожалкує.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та прохав суд застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування наголошених ризиків та доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_7 проти клопотання слідчого заперечував та підтримав думку його захисника.
З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001135 від 08.12.2019 за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 16.12.2019 ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному 17.12.2019 о 09 год. 30 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за фактом крадіжки з квартири АДРЕСА_3 , протоколом допиту потерпілого від 08.12.2019, протоколами допиту свідків від 08.12.2019 та 09.12.2019, протоколом огляду речей від 09.12.2019, протоколом допиту підозрюваного та протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2019 тощо.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання на строк від трьох до шести років позбавлення волі.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на учасників кримінального правопорушення, і також можливість знищення, схову або спотворення речей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України, вмотивована стороною обвинувачення тим, що під загрозою можливого покарання підозрюваний може ухилитись від слідства і суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень. На підтвердження зазначеного ризику слідчий та прокурор також послались на факт неприбуття ОСОБА_7 у судове засідання у кримінальному провадженні №00000900 та застосування до нього примусового приводу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов. Слідчий суддя зазначає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення не заперечувалось тієї обставини, що підозрюваний від слідства не ухилявся, а факт не прибуття ОСОБА_7 в судове засідання при здійсненні іншого судового провадження, не може однозначно свідчити про можливість ухилення підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Між тим, суд вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. В судовому засіданні потерпілий зазначив, що підозрюваний зухвало, перебуваючи у стані сп`яніння, просив у нього забрати заяву про кримінальне правопорушення, при цьому ці висловлювання, що він про це пожалкує, він сприймав реально, оскільки побоюється не за себе, а за трьох неповнолітніх дітей, які проживають з підозрюваним на одному поверсі.

Така поведінка підозрюваного по відношенню до потерпілого, які є сусідами, мешкають в одному під`їзді, може свідчити про наявність ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

Також стороною обвинувачення наголошено існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, яке вмотивовано тим, що на даний час у ході досудового розслідування вилучені не всі речі та предмети, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор підтримали існування вказаного ризику, проте не змогли пояснити, які саме речі та предмети необхідно вилучити та яке доказове значення вони мають. При цьому слідчий суддя вказує, що наразі ОСОБА_7 вже повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно із внесеним слідчим клопотанням, стороною обвинувачення наведені наступні дані, що характеризують підозрюваного. Так, згідно з приєднаними до клопотання матеріалами, ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, при цьому, стороною обвинувачення не надано письмових доказів щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 та можливості утримання його в умовах слідчого ізолятору.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що згідно із поясненнями підозрюваного ОСОБА_7 мешкає разом із батьками, є особою з інвалідністю, отримує пенсійні виплати та має на утриманні неповнолітню доньку, тобто має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Вказані обставини учасниками судового розгляду не заперечувались.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Між тим, за змістом ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи рішення з цього питання, суд має дослідити обставини, які відповідно до ст.178 КПК України враховуються при застосуванні запобіжного заходу, обґрунтованість такого застосування щодо конкретної особи, зважаючи на дані про її соціальні зв`язки, місце проживання, схильності, способу життя і поведінки тощо.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 у справі «Хайредінов проти України»).
Умовою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою (виходячи з його правової природи), серед іншого має бути також обґрунтована впевненість судді у тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваного негативних характеристик, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, що зможе дієво запобігти ризику, доведеному під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-не залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, в якому він є підозрюваним;

-прибувати до слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавської області ОСОБА_8 , прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 або суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та прокурору Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області.

Встановити строк дії ухвали до 18 лютого 2020 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1