Справа № 201/3656/20
Провадження № 1кп/201/1187/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 50000775 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів - має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, АДРЕСА_2 , судимого:

- 15.06.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.08.2009 року вирок змінений та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-11.02.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-16.12.2011 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 21.07.2014 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.07.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

-30.04.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.395 КК України до 1 місяця арешту. Звільненого з кримінально-виправної установи 25.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

-03.04.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

-11.07.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі;

-10.11.2017 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 11.05.2019 року за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2019 року умовно-достроково на 2 місяці 9 днів на підставі ст.81 КК України,

-06.12.2019 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровськоъ області за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 17.02.2020 ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок було змінено та призначеного покарання у виді арешту до 6 місяців;

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

05.04.2020 близько 10-20 годин ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи поблизу магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 5 побачив автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , який було зачинено на сигналізацію. Підійшовши до вказаного автомобіля, побачив в салоні дзеркало відеореєстратор чорного кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 та який ОСОБА_3 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та потворно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу за допомогою заздалегідь пристосованого електронного засобу, який мав при собі, вимкнув сигналізацію автомобілю, відчинив двері та проник до салону автомобіля. Після чого рукою взяв дзеркало відеореєстратор чорного кольору, вартістю 475 гривень та, тримаючи у правій руці дзеркало відеореєстратор, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 475 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому злочині, надав пояснення, які підтверджують всі обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у інкримінованому йому злочині і його дії органом досудового слідства кваліфіковано вірно, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину який відносяться до злочину середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зі слів - має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки більш м`які покарання передбачені санкцією статті, в якій обвинувачений визнається винним, не зможуть забезпечити його виправлення та попередження нових злочинів, а саме таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає, так як даних про наявність пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості злочинів не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.02.2020 до шести місяців арешту, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання за ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.02.2020.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання, одного місяця позбавлення волі, що відповідає одному місяцю арешту невідбутого покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 17.02.2020 року, визначивши остаточно до відбування два роки один місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня затримання обвинуваченого після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Речовий доказ дзеркало відеореєстратор чорного кольору - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 150 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок підлягає негайному врученню прокурору і обвинуваченому.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1