Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/315/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2020 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, раніше неодноразово судимий, по даній справі засуджений 14.04.2010 року Апеляційним судом Кіровоградської області за п.4, п.10, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України на підставі ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В С Т А Н О В И Л А:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровоградаз заявою про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання та просив застосувати до нього норми ст.81 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2020 року відмовлено ОСОБА_7 в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Судове рішення мотивовано тим, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.08.2008 року. За час перебування в Кропивницькій УВП №14 допустив 4 порушення встановленого режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.
З 08.09.2010 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№6). За час відбування покарання в установі допустив 14 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Більш того, адміністрацією установи виконання покарань поведінка ОСОБА_7 оцінювалась 23.11.2017 року як така, що не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, у зв`язку з чим, у застосуванні заохочувальної норми передбачуваної ст.81 КК України останньому було відмовлено, що підтверджується витягом з протоколу №30 від 23.11.2017 року №6 засідання адміністративної комісії Кропивницької виправної колонії (№6) з питання умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою засуджений ОСОБА_7 звернуся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій просить змінити ухвалу районного суду та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, застосувавши до нього ст. 81 КК України.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що до виконання робіт з благоустрою установи за весь строк ставився з ініціативою, працевлаштований днювальним, виконував ремонтні роботи та ремонт локальної дільниці, залучався до робіт без оплати праці, відповідно до ст. 118 КВК України відпрацював 790 годин не допускав порушення пожежної безпеки та безпеки праці, був 17 разів заохочений з них 6 разів правами начальника установи.
Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у програмі диференційованого впливу «професія».
Зазначене в свою чергу доводить, що він всіляко намагається виправитися.
Також апелянт зазначає, що районний суд врахував лише негативні сторони його поведінки, що є необґрунтованим і свідчать про упередженість суду.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначає, що він одружений та має дитину.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримали апеляційну скаргу та просивїї задовольнити, думку прокурора, яка вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди в судовому засіданні у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання. Також слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього часу перебування засудженого в усіх установах виконання покарання.
Аналізуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і апеляційний суд.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 протягом всього періоду відбування покарання в місцях позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

При вирішенні питання про застосування щодо особи умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вирішальним фактором є не факт відбування їм встановленій частині покарання, а виправлення засудженого.

Зваживши усі вищезазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, а тому не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.04.2010 року у вчиненні злочинів, передбачених п.4, п.10, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152 КК України, та на підставі
ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», вбачається, що за час перебування в Кропивницькій УВП №14 він допустив 4 порушення встановленого режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО. За час відбування покарання в Кропивницькій виправній колонії (№6) установі допустив 14 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності.
При оцінці поведінки засудженого, суд відзначає, що останній до виконання робіт з благоустрою установи ставився розумною ініціативою, працевлаштований днювальним відділення СПС №2, виконує ремонтні на відділенні та ремонт локальної дільниці та фасаду відділення, залучається до робіт без оплати праці відповідно до п.5 ст.118 КВК України даний засуджений відпрацював 790 годин, не допускав порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, за що був 17 разів заохочений, з них 6 разів правами начальника установи. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого впливу «Професія».
Однак, ОСОБА_7 у роботі самодіяльних організацій не бере, соціальну-корисну активність організації їх роботи не проявляє. При цьому ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку установи, як особа схильна до самогубства.
Крім того, необхідно зазначити про те, що на комісії Кропивницької виправної колонії № 6 23.11.2017 року розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Отже, колегія суддів погоджується з думкою районного суду що ОСОБА_7 не повністю довів своє виправлення, оскільки характеризується посередньо, за час відбування покарання допустив вісімнадцять порушень порядку відбування покарання, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що на даний час стягнення ОСОБА_7 не довів своє виправлення, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи апеляції ОСОБА_7 щодо упередженого ставленн до нього з боку районного суду необхідно зазначити наступне.
З характеристики на засудженого ОСОБА_7 затвердженою начальником ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6», вбачається, що до виконання робіт з благоустрою установи ставився розумною ініціативою, працевлаштований днювальним відділення СПС №2, виконує ремонтні на відділенні та ремонт локальної дільниці та фасаду відділення, залучається до робіт без оплати праці відповідно до п.5 ст.118 КВК України даний засуджений відпрацював 790 годин, не допускав порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці, за що був 17 разів заохочений, з них 6 разів правами начальника установи. Приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого впливу «Професія».
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За час відбування покарання ОСОБА_7 допустив 18 порушень порядку відбування покарання: 4 за час перебування в СІЗО та 14 за час перебування в ДУ «Кропивницька виправна колонія № 6».
Зазначене в свою чергу свідчить по не бажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення.
А тому, колегія суддів залишає без задоволення доводи ОСОБА_7 стосовно упередженого ставлення до нього з боку районного суду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2020 року, якою останньому відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 січня 2020 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8 Ремез