Справа № 524/5571/17
Провадження 1-кп/524/77/20
УХВАЛА

25.05.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1,2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

01.08.2017 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001776 від 16.05.2017 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1 КК України .

27.12.2018 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003866 від 24.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, який був розподілений судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1

30.01.2019 року ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука матеріали кримінального провадження №0003866 від 24.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України об`єднані в одне провадження з кримінальним провадженням №0001776 від 16.05.2017 року відносно вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення , передбаченого ст. 121 ч.1 КК України.

03.04.2020 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховується до 01.06.2020 року включно.

У зв`язку з тим , що судовий розгляд справи відкладається на 12.06.2020 року , так як по справі не допитані усі свідки та не досліджені всі письмові докази, строк виконання ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.05.2020 року про встановлення місцезнаходження свідків Кременчуцьким ВП ГУНП у Полтавській області станом на 25.05.2020 року не закінчився , а у обвинуваченого ОСОБА_5 01.06.2020 року сплине строк тримання під вартою, тому суд вважає у даному судовому засіданні розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою .

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження, прокурора, який вважає, що треба обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити строк тримання під вартою, оскільки ризики , передбачені ст.. 177 КПК України існують до теперішнього часу, а саме обвинувачений знаходячись на волі може переховуватись від суду, не працює , немає постійного доходу , у зв`язку з чим може вчинити інше кримінальне правопорушення , захисника ОСОБА_4 , який заперечує проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , так як прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені ,також суду не надано доказів того, що обвинувачений може ухилитись від явки до суду, у зв`язку з чим просить суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту , обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримує думку свого захисника , приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, продовжений ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 03.04.2020 року спливає 01.06.2020 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.

Зокрема, ОСОБА_5 обвинувачується у завданні тяжкого тілесного ушкодження, потерпілому ОСОБА_6 , та у завданні тяжкого тілесного ушкодження, потерпілому ОСОБА_7 , що спричинило смерть останнього .

За даним кримінальним провадженням, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, а також превалювання суспільного інтересу над індивідуальним інтересом у даному провадженні.

Згідно вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
У зв`язку з викладеним, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п. 1,3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися та до обвинуваченого не можуть бути застосовані більш м`які альтернативні запобіжні заходи.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує те , що обвинуваченому ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у вчинені тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, у разі доведення його вини йому може бути призначено покарання за ст. 121 ч. 1 КК України від 5 до 8 років позбавлення волі , за ст.. 121 ч.2 КК України від 7 до 10 років позбавлення волі, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності , на шлях виправлення не встав , порушив умови раніше застосованого відносно нього ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.11.2018 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту , тому вказане свідчить про наявність ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливості скоювати інші злочини, можливості незаконно впливати на недопитаного свідка.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт , а альтернативні запобіжні заходи, як вище зазначив суд не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, суд, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на шістдесят днів, а саме з 25.05.2020 року до 23.07.2020 року включно .

Згідно положень ст. 183 ч.4 п.1 КПК України , суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування .

Оскільки злочин у якому висунуте органами досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_5 спричинив загибель людини , то суд відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України вважає не визначати у даному кримінальному провадженні при розгляді питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заставу.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 331 ч.3, 369 , 372,392 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 25.05.2020 року по 23.07.2020 року включно .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду , через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя : ОСОБА_1