Справа № 561/722/16-к
Провадження № 1-кп/565/5/20
У Х В А Л А

20 лютого 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (дистанційно із ДУ "Рівненський слідчий ізолятор")

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (дистанційно із ДУ "Рівненський слідчий ізолятор")

перекладача ОСОБА_15 (дистанційно із Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області)
провівши у залі судових засідань Кузнецовського міського суду відкрите судове засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 26.05.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Солтанівка Любашівського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Кухотська Воля Зарічненського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт.Сарата Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Тараклія Республіка Молдова, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_5 ;
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Надрічне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_6 ;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и в:
З врахуванням одночасної явки в судове засідання захисників обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_11 та перекладача гагаузької мови для ОСОБА_14 , суд відповідно до ч.3 ст.331 КПК України визнав за необхідне до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою вказаних вище обвинувачених.
Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк тримання під вартою обвинувачених на два місяці. Згідно з доводами прокурора, застосування більш м"яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки ризики незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинити інші злочини, ухилитись від суду не припинили існувати. Прокурор просив врахувати те, що ОСОБА_11 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину і підстави для зміни вищевказаним обвинуваченим запобіжного заходу відсутні.
Захисник ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 , зазначив, що ОСОБА_14 має двох малолітніх дітей, дитина хворіє, потребує лікування, батьківської допомоги, оскільки мати дитини позбавлена батьківських прав, а дитина перебуває у дитячому будинку, тому просить змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_14 вказав, що не згоден з прокурором і просить відпустити його додому для спілкування з дітьми. Зазначив, що в нього є двоє малолітніх дітей ОСОБА_16 , 2006 р.н. і ОСОБА_17 , 2007 р.н, який має відсталість у розумовому розвитку та потребує батьківської уваги. Просив суд врахувати, що він потерпілих не бачив, одружений, судимостей не має, працював, але неофіційно.

Обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що доводи прокурора надумані, він не має намір ухилятись, просить відпустити додому, він має місце проживання, сім`ю, дитину і не буде впливати на свідків і потерпілих. Із потерпілими перебуває у близьких родинних стосунках, бував у потерпілих вдома.

Захисник ОСОБА_7 просить змінити ОСОБА_11 запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення інших злочинів та переховування від суду. Також просила врахувати, що ОСОБА_11 більше трьох років утримується під вартою. Захисник ОСОБА_7 просила врахувати те, що ОСОБА_11 проживав у Волинській області, є учасником АТО, брав участь у військових діях.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_9 відмовився відповідати без свого адвоката.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та відпустити додому.

Обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_12 підтримали позицію ОСОБА_14 і ОСОБА_11 та їх захисників.

Заслухавши думки учасників провадження щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинувачених, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_14 закінчується 21 лютого 2020 року. Отже, до спливу цього строку слід вирішити питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Завершення судового розгляду до закінчення строку тримання обвинувачених під вартою є неможливим через такі обставини: складність узгодження дат судових засідань з учасниками провадження через значну кількість учасників кримінального провадження; складність залучення перекладача з гагаузької мови на українську мову; неодноразову заміну суддів у складі суду, що зумовлювала проведення судового розгляду спочатку через клопотання обвинувачених і їх захисників; неодноразову заміну захисників ОСОБА_14 і ОСОБА_11 ; неявку в судове засідання 20 лютого 2020 року на 09 год. 30 хв. захисників обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_11 ОСОБА_18 та ОСОБА_7 (у зв`язку з чим судом постановлені ухвали про залучення захисників для участі в невідкладній процесуальній дії вирішенні питання щодо доцільності тримання обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_11 під вартою); несвоєчасне доставлення обвинувачених до залу судового засідання та приміщення для проведення відеоконференцзв`язку.
Згідно із п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З`ясувавши фактичні обставини, керуючись положеннями ст.ст.177, 178 КПК України, суд прийшов до висновку, що на теперішній час продовжують існувати ризики, у зв`язку з наявністю яких обвинуваченим ОСОБА_11 і ОСОБА_14 обрано запобіжний захід саме у виді тримання під вартою, зокрема: переховування обвинувачених від суду та незаконний вплив на потерпілих і свідків обвинувачення, і більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для їх запобігання.
При прийнятті такого рішення суд також врахував: відсутність у обвинувачених ОСОБА_14 і ОСОБА_11 на момент їх затримання постійного місця роботи або навчання, легальних джерел доходів, обґрунтованість підозри у вчиненні ними особливо тяжкого злочину (вчиненного за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, поєднаного із насильством, що є небезпечним для життя і здоров"я особи, яка зазнала нападу, спрямованого на заволодіння майном потерпілих у особливо великих розмірах); тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_14 і ОСОБА_11 у разі визнання винуватими, розмір майнової шкоди потерпілим, у завданні якої обвинувачуються ОСОБА_11 і ОСОБА_14 . На день вирішення питання про доцільність тримання під вартою допит потерпілого ОСОБА_19 не закінчено, а потерпіла ОСОБА_20 і свідки не допитані. ОСОБА_14 перебував у розшуку під час досудового розслідування, що збільшує ступінь ризику переховування його від суду. ОСОБА_11 має близьки родинні стосунки з потерпілими, бував у них вдома, що посилює ступінь ризику незаконного впливу на потерпілих.
Крім того, у суду відсутні достовірні дані про наявність у ОСОБА_11 і ОСОБА_14 на даний час постійного місця проживання, а оскільки ОСОБА_14 до затримання у 2016 році мав зареєстроване місце проживання в Одеській області, а ОСОБА_11 у Волинській області, то ці обставини підтверджують існування ризику переховування цих обвинувачених від суду на території іноземних держав, з якими межують Одеська і Волинська області України, та перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявки на виклик суду.
Обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та їх захисниками не надано суду належних і достатніх доказів на підтвердження наявності у цих обвинувачених постійного місця проживання, джерел для існування та міцних соціальних зв`язків. Не підтверджена доказами заява захисника про наявність у ОСОБА_14 дитини, що перебуває у дитячому будинку та хворіє. При цьому сама по собі наявність дитини, яка перебуває в державному виховному закладі, не зменшує ступеню ризиків переховування і незаконного впливу на потерпілих з боку ОСОБА_14 .
Доводи захисника ОСОБА_7 щодо тривалого перебування під вартою ОСОБА_11 і відсутність ризиків переховування від суду не є достатньо обгрунтованими, оскільки саме по собі тримання під вартою до ухвалення судового рішення, яким завершується судовий розгляд, не є покаранням.
Так, у відповідності із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
В свою чергу, поведінка обвинувачених, зокрема ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , щодо невиходу із камер утримання для етапування в суд або участі у судовому розгляді в режимі відеоконференції в приміщення слідчого ізолятора, і захисників обвинувачених, зокрема захисників ОСОБА_18 і ОСОБА_7 , які кілька разів не з`являлись або несвоєчасно з`являлись в судові засідання, в результаті чого судові засідання не починались вчасно або відкладались, вказує на створення стороною захисту перепон для суду у забезпеченні основних завдань кримінального провадження під час розгляду цієї справи швидкого, повного і неупередженого судового розгляду.
Відсутність у ОСОБА_11 намірів переховуватись від суду та впливати на потерпілих спростовується наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 у співучасті з іншими обвинуваченими нападу на родину потерпілих ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , які є дядьком і тіткою обвинуваченого ОСОБА_11 .
Обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність яких та обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину стали підставою для обрання ОСОБА_11 і ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неодноразового продовження строку тримання під вартою, цими учасниками провадження не наведено.
Письмових клопотань про зміну ОСОБА_11 , ОСОБА_14 запобіжного заходу з копіями підтверджуючих документів, відповідно до правил, визначених ст.201 КПК України, обвинувачені і їх захисники до початку або під час цього судового засідання не подавали.
Отже, необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_14 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Продовжити дію обраного обвинуваченим: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Строк дії ухвали суду до 19 квітня 2020 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області, а особами, які тримаються під вартою - з дня отримання копії ухвали.
Повний текст ухвали суду буде оголошено 21 лютого 2020 року о 09 год. 30 хв.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3