Справа №587/1719/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - Черних
Номер провадження 11-кп/816/293/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Наруга над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 зі змінами та доповненнями до неї, захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2018 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 зі змінами та доповненнями до неї, а також захисника ОСОБА_7 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2018 року, в яких:

- прокурор порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

- захисник обвинуваченого ставить питання про зміну вироку суду в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_6 за ч.3 ст.297 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. На підставі ст.71 КК України просить призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців, яке зі штрафом у 510 грн., виконувати самостійно.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.297 КК України та йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання із застосуванням вимог ст.72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 серпня 2017 року у виді позбавлення волі строком 2 роки 7 місяців та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Строк відбування покарання визначено рахувати з дня фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 143 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України, суд належним чином його не обґрунтував, що призвело до безпідставного призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі санкції статті. Так, судом було враховано щире каяття обвинуваченого та його сприяння розкриттю злочину, однак на думку прокурора, ОСОБА_6 визнав свою вину під впливом беззаперечних доказів, а його щире каяття, враховуючи дані про попередні судимості обвинуваченого, не заслуговує довіри. Сторона обвинувачення вважає, що необ`єктивність суду в оцінці даних, які характеризують обвинуваченого суттєво зменшила ступінь його вини, дала йому можливість уникнути більш суворого покарання і обумовила постановлення несправедливого судового рішення. Також прокурор зазначає, що судом не надано належної оцінки попередньому засудженню ОСОБА_6 за вчинення тяжкого злочину та, що на шлях виправлення він не став, належних висновків не зробив, не працює, вчинив новий злочин під час іспитового строку, що свідчить про відсутність будь-яких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення чи знижували б суспільну небезпечність його особи.

До того ж, прокурор зауважує, що суд першої інстанції визнав доведеним вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, не зазначивши мотив яким керувався обвинувачений, тоді як його дії були кваліфіковані як «вчинені з корисливих мотивів», що також свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону, що призвело до призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини, вважає постановлений відносно ОСОБА_6 вирок несправедливим у зв`язку з суворістю. Зазначає, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, тяжких наслідків від вчиненого обвинуваченим не наступило, потерпіла не має до нього претензій і по справі не встановлено обставин, що обтяжують покарання. Крім того, ОСОБА_6 має поганий стан здоров`я та виявляє ознаки органічного розладу особистості з легкими когнітивними розладами.

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він наприкінці березня початку квітня 2018 року (точного часу та дати в ході досудового та судового слідства встановити не видалось за можливе), перебуваючи на кладовищі по вул. Сумській в с.Стецьківка Сумського району, за допомогою сокири розбив та розібрав чавунну огорожу навколо місця поховання померлих родичів потерпілої ОСОБА_9 , загальною вагою 342 кг, вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1803е від 22 травня 2018 року 2086 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні зі змінами та доповненнями до неї, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а в апеляційній скарзі захисника слід відмовити.

Згідно зі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Висновки суду першої інстанції про те, що злочинне діяння, вчинене ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні слід кваліфікувати як наруга над могилою, відповідальність за яку передбачено ст.297 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими і вони учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Разом з тим, такими, що заслуговують на увагу є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у фактичних обставинах справи, які суд першої інстанції визнав доведеними не було встановлено мотив, яким керувався обвинувачений вчиняючи даний злочин, але кваліфікував його за ч.3 ст.297 КК України, як наругу над могилою, кваліфікуючою ознакою якого є «вчинення з корисливого мотиву».

Так, абзац 1 п.2 ч.3 ст.374 КПК України передбачено, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ кожне рішення суду повинно бути вмотивоване і переконувати сторони і громадськість у відсутності в суду сумнівів щодо його ухвалення, а також у правильності (справедливості) засудженні особи. ЄСПЛ у багатьох аспектах удосконалив право на справедливий судовий розгляд, встановивши як непрямі вимоги щодо «справедливого розгляду» ряд гарантій або умов, що прямо не зазначені в Конвенції. Однією з таких вимог є вимога судів обґрунтовувати свої рішення. Суди повинні «вказати з достатньою ясністю підстави, на яких базується їхнє рішення» (рішення від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції» ). Аргументація у обвинувальному вироку має стосуватися усіх елементів складу злочину. У справі «Болдя проти Румунії» ЄСПЛ наголосив, що суд першої інстанції не здійснив розгляд всіх складових елементів правопорушення, що надало б йому можливість у разі необхідності ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити.

Колегія суддів вважає, що не вмотивувавши наявність корисливого мотиву ОСОБА_6 під час вчинення даного злочину, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення і є підставою для його скасування з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, перевіривши доводи прокурора в частині безпідставного призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, колегія суддів також дійшла висновку про їх обґрунтованість. Так, враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність у нього попередніх непогашених судимостей та вчинення ним тяжкого злочину у період іспитового строку, колегія суддів вважає, що за умови доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину безпідставним при призначенні йому покарання буде застосування положень ст.69 КК України, оскільки таке покарання у зв`язку з м`якістю не відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При цьому, неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідно до вимог п.4ч.1, ч.2 ст.409 КПК України також є підставою для скасування вироку.

Враховуючи те, що вирок суду підлягає скасуванню, зокрема, й у зв`язку з м`якістю призначеного покарання, то необґрунтованою є і апеляційна скарга ОСОБА_7 , в якій захисник просить вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити, призначивши останньому покарання у виді штрафу.

Вказані порушення, що встановлені під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, мають істотний характер в розумінні ч.1 ст.412 КПК України, оскільки свідчать про неналежне дотримання судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.7 КПК України, через що оскаржуване судове рішення не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, як того вимагають норми ст.370 КПК України та є безумовною підставою для скасування вироку, відповідно до ст.409 КПК України.

У зв`язку із тим, що порушення вимог кримінального процесуального закону були допущені судом при визначенні мотиву злочину, наявність якого судом не досліджувалась, то суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.23, ч.3 ст.404 КПК України, позбавлений можливості усунути порушення, допущені судом першої інстанції шляхом ухвалення у цьому кримінальному провадженні нового вироку судом апеляційної інстанції чи постановлення цим судом ухвали про зміну вироку суду першої інстанції.

У зв`язку із викладеним, з огляду на вимоги ст.ст.2,8,9 КПК України, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості постановити судове рішення, то за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження - призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін обвинувачення та захисту з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 зі змінами та доповненнями до неї задовольнити, у задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 26 листопада 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

.