Номер справи 289/1016/20
Номер провадження 1-кс/289/177/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання інспектора СД Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Інспектор СД Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.
В судове засідання учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились. Інспектор СД Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі, поросить слідчого суддю його задовольнити.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Зі змісту поданого клопотання вбачається, що до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, погодженим прокурором, звернувся інспектор сектору дізнання, проте, діючими нормами КПК України не передбачено повноважень посадових осіб органу дізнання для звернення до слідчого судді з таким клопотанням.
Частиною 3 ст. 172 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018.
Відповідно до ст. 12 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Статтею 290 КК України (відомості про вчинення кримінального правопорушення, внесені до ЄРДР, кваліфіковані саме за цією статтею) визначено, що знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу караються штрафом від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.
Частиною 1 ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Особливості досудового розслідування кримінальних проступків визначені Главою 25 КПК України.
Статтею 298-3 КПК України передбачено, що речі і документи, що є знаряддям та/або засобом вчинення кримінального проступку чи безпосереднім предметом посягання, виявлені під час затримання, особистого обшуку затриманої особи або огляду речей, вилучаються уповноваженою службовою особою Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань. Вилучені речі і документи зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У виняткових випадках вилучені речі і документи можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді. Залежно від результатів розгляду вилучені речі та документи у встановленому порядку конфіскують або повертають володільцеві, або знищують. Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про затримання.
В той час, коли ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
З системного аналізу зазначених положень кримінального та кримінально-процесуального законодавства слідує, що у кримінальних провадження щодо кримінальних проступків не передбачено можливості накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а такі речі чи документи визнаються речовими доказами на підставі постанови дізнавача та зберігаються органом, що їх вилучив, до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, або ж у виняткових випадках можуть бути повернуті володільцеві до розгляду провадження про кримінальний проступок по суті в суді.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання інспектора СД Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна повернути прокурору Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , для усунення недоліків, встановивши строк усунення недоліків 72 години з моменту отримання копії даної ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1