Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/77/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Потерпілої ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 07.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньотехнічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 06.01.2020 року о 23 годин 00 хвилинах знаходячись в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, вирішив незаконно проникнути до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, порушуючи право на недоторканість приватної власності, всупереч волі потерпілої ОСОБА_5 , за допомогою металевого гвоздодьору, шляхом демонтажу, вийняв вікно в приміщенні магазину та через вийняте вікно проник у вказане нежитлове приміщення, де був виявлений працівниками Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні, а саме суду повідомив, що 06.01.2020 року о 23 годин 00 хвилинах знаходячись в с. Стрюкове, Миколаївського району, Одеської області, вирішив незаконно проникнути до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », котрий розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Потерпіла ОСОБА_5 суду повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово проникав до її магазину та здійснював крадіжки майна. Однак цього разу був затриманий працівниками поліції. Потерпілій надав розписку про добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 162 ч. 1 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла громадян.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як особа - за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працює, не одружений на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого ( визнання вини в повному обсязі та добровільне відшкодування шкоди ), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, те що він раніше не судимий, його характеристику, суд вважає що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді обмеження волі без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , та недопущення ним в подальшому вчиненні кримінальних правопорушень.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно ст.. 100 КПК України, а саме знищити.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цим органам про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу, міру запобіжного заходу не обирати.

Речові докази: дві господарські рукавички оранжевого кольору (пакет № 7077792) та металевий гвоздодьор (пакет INZ4023017), які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку через Миколаївський районний суду Одеської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію даного вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1