ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/970/19 Номер провадження 11-кп/814/395/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 26.11.2019 року

за участю
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 січня 2020 року. Визначено розмір застави у 100350 грн.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 встановлений ухвалою суду від 03.10.2019 року закінчується 01.12.2019 року, а судове провадження не закінчено і потребує значного часу для розгляду.
Продовжуючи строк тримання під вартою суд зазначив, що існують ризики вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, останній може переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, як необґрунтовану та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. При цьому просить врахувати, що він має постійне місце проживання, а жоден із потерпілих не має до нього претензій.
Під час апеляційного перегляду підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиція інших учасників провадження
Захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, а також наголосив на тому, що розмір застави є непомірним для обвинуваченого й просив його зменшити..Прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представник потерпілого ОСОБА_13 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явились.
Мотиви суду
За змістом статей 315, 331 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути до закінчення дії попередньої ухвали (якщо судове провадження не було завершене до його спливу) згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Таке клопотання, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Колегія суддів, переглянувши ухвалу суду не вбачає підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, оскільки вважає правильним судове рішення про задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
Так, з матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Котелевському районному суді Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України.
Під час досудового розслідування, щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою суду від 03.10.2019 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 01.12.2019 року.
Клопотання прокурора від 26.11.2016 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянуто судом 26.11.2019 року, тобто до закінчення дії попередньої ухвали щодо запобіжного заходу ОСОБА_6 .
Під час апеляційного перегляду ухвали встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, які він скоїв протягом незначного проміжку часу після звільнення з місць позбавлення волі де відбував покарання за аналогічні злочини. Постійного місця роботи та легальних джерел доходу ОСОБА_6 не має. Також він не має міцних соціальних зв`язків. У разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком понад 5 років, а тому існують ризики, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_6 зможе покинути місце свого проживання та переховуватися від явки до суду. Крім того, колегією суддів встановлено, що на розгляді Київського та Октябрського районних судів м. Полтави також перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України, а ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП розслідує кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України. Ця обставина вказує на високий ризик продовження вчинення ОСОБА_6 нових злочинів.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду про продовження існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, виходячи з того, що на даний час потерпілі та свідки у ході судового розгляду не допитані.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з тим, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися й не перестали існувати, а тому ні домашній арешт, ні зменшення розміру застави не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, а тому ухвала місцевого суду про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправдовує саме такий вид втручання у особисту свободу обвинуваченого.
Під час апеляційного перегляду ухвали не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 26.11.2019 року щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4