УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року слідчий суддя ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000269 від 28.11.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України,

встановив:
Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 листопада 2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України, внесли до суду клопотання про надання тимчасового доступу до документів з можливістю вилучення їх копій, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: повних даних з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 0000269 від 28.11.2012 р., зокрема відомостей в електронному вигляді, а також належним чином засвідчених копій в паперовому вигляді всіх відомостей, внесених до ЄРДР щодо повного руху даного кримінального провадження:

-кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження;

-передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю (частина сьома статті 214, стаття 216 КПК України) або за місцем проведення досудового розслідування (стаття 218 КПК України);

-об`єднання матеріалів досудових розслідувань (частина перша статті 217 КПК України), при цьому об`єднаному кримінальному провадженню присвоюється номер раніше розпочатого провадження;

-виділення досудового розслідування в окреме провадження, якому присвоюється новий номер кримінального провадження;

-прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування;

-закінчення досудового розслідування (стаття 283 КПК України);

-зупинення досудового розслідування (стаття 280 КПК України);

-відновлення досудового розслідування (стаття 282 КПК України);

-продовження строку досудового розслідування (статті 219, 294 КПК України);

-доручення прокурором здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу (частина п`ята статті 36 КПК України).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 28.11.2012 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України.

По даному кримінальному провадженню 16.10.2019 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

16.04.2020 року (в останній день строку досудового розслідування), прокурор ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 прийняв постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України:

- за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

- за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,

-за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст, 209 КК України,

-за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 209 КК України.

Таким чином, в останній день строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000269 від 28.11.2012 р. процесуальним керівником, у відношенні вищевказаних осіб, встановлено недостатність належних і обґрунтованих доказів, які б дали можливість довести вину вищевказаних підозрюваних у скоєнні інкримінованих їм злочинів поза межами розумних сумнівів, про що було прийнято відповідну постанову.

В подальшому, 22 квітня 2020 року заступником керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_14 була прийнята постанова про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2020 р. На думку прокурора ОСОБА_14 , прийнята постанова прокурором ОСОБА_11 від 16.04.2020 р. є незаконною та необґрунтованою, а викладені прокурором доводи є недостатніми для прийняття вказаного процесуального рішення. При цьому, дана постанова була вручена стороні захисту лише 27 квітня 2020 року.

Під час вручення стороні захисту вищевказаної постанови, прокурором ОСОБА_14 (що також підтверджується п. 2 резолютивної частини цієї постанови) було повідомлено, що матеріали вищевказаного кримінального провадження будуть направлені до ІНФОРМАЦІЯ_4 для організації подальшого досудового розслідування. Також, прокурором повідомлено, що стороні захисту буде здійснено відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України, а в подальшому - буде складено обвинувальний акт та скеровано до суду.

Строк досудового розслідування був встановлений до 16.04.2020 р. Постанова про закриття кримінального провадження була прийнята в останній день строку досудового розслідування 16.04.2020 р.

Однак сторона кримінального провадження посилається на наявність підстав вважати про те, що повідомлення про закінчення досудового розслідування від 13 квітня 2020 року не відповідає дійсності, та могло бути вчинено з порушенням правил діловодства.

Так, під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 221 КПК України, в період з 15.04.2020 р. по 16.04.2020 р., адвокатом ОСОБА_15 було встановлено, що станом на 16.04.2020 р. матеріали кримінального провадження не містять ні постанови про продовження строку досудового розслідування, ні повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів в порядку ст. 290 КПК України. Більш того, якби станом на 13.04.2020 р. існувало повідомлення про завершення досудового розслідування, то адвокат ОСОБА_15 15 та 16 квітня 2020 р. в порядку ст. 221 КПК України не зміг би ознайомитися з матеріалами даного кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, сторона кримінального провадження звернулася із вказаним клопотанням з метою перевірки вказаних даних про точний день та спосіб направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування.

Як зазначає сторона кримінального провадження, яка звернулася із вказаним клопотанням, відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що містять інформацію про реєстраційні дані про рух кримінального провадження мають значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема щодо встановлення підстав для закриття кримінального провадження. Крім цього отримання інформації про рух кримінального провадження надасть можливість встановити факт недотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України, що є підставою для закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Іншим способом отримати вказану інформацію, ніж як отримати тимчасовий доступ до речей і документів, можливості немає, у зв`язку з чим звернувся із вказаним клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 КПК України після отримання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд здійснює судовий виклик особи, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, за винятком випадку, встановленого частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подане клопотання підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор заперечував проти задоволення вказаного клопотання у зв`язку із тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 є держателем реєстру та надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена. У межах вказаного кримінального провадження досудове розслідування не закінчено і, крім цього вимоги поданого стороною захисту клопотання не враховують положень щодо захисту персональних даних, які є охоронюваною законом таємницею.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 28 листопада 2012 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України (кримінальне провадження № 0000269).

Відповідно до ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до речей і документів (стаття 131 КПК України).

Тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді (стаття 159 КПК України)

Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

На переконання слідчого судді, твердження захисників про те, що відомості з ЄРДР, до якого вони просить надати доступ, сам по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованим та не відповідає нормам КПК України щодо доказів і доказування.

Такий висновок випливає з аналізу Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139) (надалі - Положення).

Розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення, встановлено, що доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважених користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.

Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому. Щодо Держателя Реєстру Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання відомостей з ЄРДР, у кримінальному провадженні кримінальному провадження, в межах якого подано вказане клопотання можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до Реєстру.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 року (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Доказами в кримінальному провадженні відповідно до ст.84 КПК України є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. І процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).

Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. І жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з наведеної вище постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Отже слідчий суддя дійшов висновку, що на даному етапі досудового слідства відомості з ЄРДР не можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні для встановлення чи спростування обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

З огляду на зазначені обставини у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів належить відмовити.

Керуючись статтями 160, 162, 163, 221, 222, 290 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Клопотання адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до речей та документів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000269 від 28.11.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 209 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1