Ухвала
Іменем України

30 березня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за №0001760 та №0003937 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Корольовським районним судом м. Житомира розглядається кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 за ч. 2 ст.121 КК України.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 10.04.2020 року, однак судове провадження по даній справі не закінчено, свідки, обвинувачені не допитані, матеріали кримінального провадження судом не досліджені, по справі оголошено перерву.

Ст.331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, вказавши про наявність визначених в ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вказаної статті.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник при вирішенні питання щодо продовження терміну тримання під вартою заперечили, вказавши, що зазначені прокурором ризики є припущеннями, клопотання прокурора є необґрунтованим, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт. Захисник додатково зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 вважається несудимим.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Суд при вирішенні питання, на виконання вимог ст.178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, але згідно приписів ст.89 КК України на підставі ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.10.2019р. є несудимим, суспільну небезпеку правопорушень, в яких обвинувачується особа, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, молодий вік та задовільний стан здоров`я, соціальні зв`язки не одружений, утриманців не має, є мешканцем Черкаської області, враховуючи також можливість ухилення від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, можливість впливу на свідків, які судом не допитані.

Наведені прокурором ризики, що були підставою для обрання даного виду запобіжного заходу, є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Оскільки строк дії ухвали про тримання під вартою, визначений ст.197 КПК України, стосовно ОСОБА_6 спливає, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів, даних, що характеризують особу останнього, суд не вбачає на час розгляду клопотання достатніх підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу. Відсутні підстави вважати, що на даний час інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та його належну поведінку.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 10.04.2020 року, однак судове провадження не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно продовжити, оскільки ризики, які були підставою для обрання заходів забезпечення кримінального провадження на даний час не відпали.

Таким чином, наявні достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 28.05.2020 року, клопотання захисту задоволенню не підлягає.

Керуючись рішенням Конституційного Суду України №4-р/219 від 13.06.2019р., ст. 29 Конституції України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 331, 392, 395 КПК України суд,

постановив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО Житомирської УВП №8 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме по 28 травня 2020 року (включно).

В клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1