Справа № 481/1577/17
Провадж.№ 1-в/481/69/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області провідного інспектора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Новий Буг Миколаївської області подання Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересадівка, Жовтневого району, Миколаївської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, судимого 03.04.2018 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ст.75 КК України до позбавлення волі строком на 04 роки та звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 03 роки, та з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням,

встановив:

22.05.2020 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло подання органу пробації, в якому заявник вказує, що засуджений ОСОБА_5 допустив порушення умов та порядку відбування призначеного покарання, зокрема систематично, 4 рази в 2019 році та 1 раз в січні 2020 року, вчинив адміністративні правопорушення, а також тричі 16.07.2018 року, 20.05.2019 та 16.09.2019 року не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, тому інспектор Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» вважає, що вказані обставини свідчать про його небажання стати на шлях виправлення та ставить на вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Представник Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання і просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного подання, вказав, що покладенні на нього обов`язки за вироком суду виконував сумлінно. Дійсно вчинив кілька адміністративних правопорушень 2019 році, але вчинив їх не навмисно, вони не були грубими, чи такими які б порушували громадський порядок и завдавали шкоди громадянам. Крім того він не згодний із накладенням на нього стягнення за порушення Правил дорожнього руху, оскільки він йшов пішки із м.Миколаєва додому і намагався зупинити автомобіль у попутньому напрямку, тому він дійсно йшов у попутньому напрямку із рухом автомобілів, а не зустрічному. Також пояснив, що дійсно тричі не з`явився до органу пробації на реєстрацію вчасно, оскільки одного разу він не зміг добратися до м.Нового Бугу через відсутність транспорту, а зателефонувати не мав змоги через відсутність телефону, вдруге не з`явився через хворобу, а втретє через те, що був на роботі у м.Баштанка, Миколаївської області і дійсно забув у той день про необхідність з`явитися.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив свою думку, що після вивчення матеріалів особової справи та пояснень засудженого ОСОБА_5 , встановлено відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого в місця позбавлення волі, тому просив відмовити у задоволені подання.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 13.04.2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
При розгляді даного подання встановлено, що засудженого ОСОБА_5 в 2019 році притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення різного роду адміністративних правопорушень, а саме 26.07.2019 року за постановою патрульної поліції у м. Одесі на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП; 26.07.2019 року за постановою патрульної поліції у м.Одесі накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП; 09.09.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 102 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП; 21.09.2019 року за постановою Новобузького ВП ГУНП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 102 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 176 КУпАП; 30.01.2020 року за постановою патрульної поліції у м. Миколаєві накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП
Крім того, як зазначено у Листку реєстрації на засудженого ОСОБА_5 він не з`явився на реєстрацію 16.07.2018 року, 20.05.2019 року, 16.09.2019 року.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Між тим, суд не згоден з твердженням представника Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації», про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого до місця позбавлення волі.
Так, пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Також, як передбачено ст.ст.537,539 КПК України, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, призначеним вироком суду у відповідності зі ст.75 і ст. 76 КК України, здійснюється судом за місцем проживання засудженого на підставі подання органу виконання покарання за наявності підстав, передбачених ст..78 КК України.
За змістом ст..78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом,Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
При розгляді питання про скасування звільнення від покарання з випробовуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього судом обов`язки, у чому полягали правопорушення, чи відбувалися вони систематично, чи можна розглядати викладені в поданні факти як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. У судовому засіданні суд зобов`язаний дослідити докази, які підтверджують наявність обставин, що мають значення для правильного вирішення питань, які виникли в процесі виконання вироку.
Аналізуючи вимоги ст.166 КВК України, слід дійти висновку, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.
Крім того, суд звертає увагу на те, у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, з числа вчинених. Тому, при виявленні одночасно декількох адміністративних правопорушень патрульним поліцейським належало скласти одну постанову, застосувавши адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, чого зроблено не було при складені двох постанов 26.07.20219 року у м.Одесі.
Аналізуючи адміністративні правопорушення вчинені ОСОБА_5 то одне з них скоєні у зв`язку переходом проїзної частини дороги у невстановленому місці (ч. 1 ст. 127 КУпАП). Одне правопорушення у зв`язку з палінням у заборонених на це місцях (ст. 175-1 КУпАП). Одне правопорушення у зв`язку з появою у громадському місці у п`яному виді та однн вживання алкоголю у невстановленому місці (ст. 178 КУпАП). Всі вище перелічені правопорушення суд не знаходить грубими і вважає, що факт вчинення їх не є самодостатнім доказом небажання засудженого ставати на шлях виправлення.
Оцінюючи обґрунтування подання про систематичну неявку засудженого до відділу пробації, суд зазначає .
Як видно з письмових пояснень засудженого, що містяться в його особовій справі, що також підтвердив ОСОБА_5 в судовому засіданні, 20.05.2019 року він не з`явився до органу пробацію по причині своєї хвороби, а 16.09.2019 року через зайнятість на роботі. Крім того, представник органу пробації у судовому засіданні підтвердив, що засуджений дійсно повідомляв про працевлаштування у м.Баштанка..
Зазначене вказує на неможливість стверджувати, що неявка у вказані дати засудженого була умисною, з метою ухилитись від виконання покладених на нього обов`язків.
Враховуючи зазначені обставини, суд не погоджується з висновком уповноваженого органу з питань пробації про систематичність порушення засудженим ОСОБА_5 порядку та умов відбування покарання з випробуванням.
За такого, суд дійшов переконання, що засуджений ОСОБА_5 не вчиняв адміністративні правопорушення в період випробувального з тією систематичністю, яка мається на увазі у ч. 3 ст. 166 КК України, при цьому їх скоєння, як встановлено під час судового розгляду справи, не свідчить про те, що засуджений не йде на шлях виправлення.
Таким чином, подання Новобузького РС філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 78 КК України, керуючись ст.ст. 369-372, 539 КПК України, суд,
постановив:
У задоволенні подання начальника Новобузького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного покарання, відмовити.
Ухвала суду може бути оскаpжена до Миколаївського апеляцiйного суду через Новобузький районний суд Миколаївської протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду набирає законної сили після розгляду такої скарги апеляційним судом.
Ухвала в повному обсязі проголошена 26.06.2020 року о 08 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1