Справа № 461/8486/19
Провадження № 1-кс/461/9470/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р.. Мотивуючи її тим, що 31.10.2019 р. ОСОБА_3 стало відомо про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р. Копію постанови про закриття кримінального провадження йому не було надіслано, чим грубо порушено ч.6 ст.284 КПК України. Слідчий в ОВС СВ прокуратури Львівській області ОСОБА_4 умисно не надсилає ОСОБА_3 будь-яких постанов та повісток про виклик на проведення слідчих дій. На неодноразові явки ОСОБА_3 у СВ прокуратури Львівської області до слідчого ОСОБА_5 надати інформацію щодо стадій даного кримінального провадження та чому ним не проводиться жодних слідчих дій, залишилися без результативними та марними. Слідчий ОСОБА_4 не надає ОСОБА_3 жодної інформації, займається злочинною бездіяльністю.

Вважає постанову слідчого ОСОБА_4 незаконною та необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий дійшов невірного висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи, має місце неповнота досудового розслідування та злочинна бездіяльність слідчого. Просить скаргу розглянути без його участі та її задовольнити.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, хоча двічі належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, матеріали кримінального провадження суду не надав. Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що слідчим в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р.
Як вбачається зі змісту скарги, постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, на думку ОСОБА_3 , є незаконною та необґрунтованою, оскільки ним не проведено всіх необхідних слідчих (процесуальних) дій, зокрема: не допитав ОСОБА_3 , у якості потерпілого; Не вручив ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; Не допитав в якості свідка доньку ОСОБА_7 та сусідку із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , що були свідками події; Не провів перехресний допит ОСОБА_3 та головних підозрюваних, слідчих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; Жодній особі не оголошено про підозру; Слідчий не провів інших необхідних слідчих дій.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито вичерпних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини у справі. Слідчий у судове засідання не з`явився, доводи викладені скарзі не спростував. Тому, вказані у скарзі обставини свідчать про неповноту досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що слідчим не вжито належних заходів для встановлення істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.9, 91, 93, 94, 284, 303-307 КПК України, ст.55 Конституції України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р., - задоволити.

Скасувати постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №00000141 від 25.04.2017 р.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18.12.2019 р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1