Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/314/20
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
13 березня 2020 року
Ружинський районний суд Житомирської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузія ( ОСОБА_7 ), зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Грузії, грузина за національністю, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, не депутата,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
10 березня 2020 р. о 13 год. 44 хв. обвинувачений ОСОБА_5 перебував на території Ружинського кооперативного ринку, що в смт. Ружин, по вул. О. Бурди, 74 Ружинського району Житомирської області, а саме навпроти магазину «Милосердя», де побачив на узбіччі вказаної вулиці поруч контейнера №7, автомобіль Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 . Підійшовши до водійських дверей вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 побачив на полику під водійським сидінням автомобіля барсетку чорного кольору, що належить ОСОБА_4 та у нього виник злочинний умисел направлений на заволодіння нею.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , скориставшись моментом, коли у салоні автомобіля нікого не було, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, а саме вищевказаної барсетки, переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що двері автомобіля не зачинені, а власник барсетки ОСОБА_4 відволікся та не бачить його рухів, переконавшись, що за його діями з оточуючих ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, бажаючи діяти саме таким чином, таємно, шляхом вільного доступу, взяв барсетку, яка знаходилась в салоні вищевказаного автомобіля, тим самим незаконно нею заволодів. Таким чином ОСОБА_5 таємно викрав барсетку в середині якої знаходились особисті документи потерпілого ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , які разом з барсеткою для них матеріальної цінності не складають га грошові кошти в сумі 788 грн., з ланцюжком виготовленим з жовтого металу вартістю 8 382, 20 грн.
Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 9 170, 20 грн.
До обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, додано Угоду про примирення, укладену 11 березня 2020 р. в смт. Ружин Житомирської області між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 з додержанням наступних умов.
Із змісту угоди вбачається, що слідчим СВ Ружинського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором, 11.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 під час досудового слідства примирились між собою. ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_4 заподіяну шкоду.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 по ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн.00 коп. Із вказаним видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому провадженні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє; з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він в змозі реально, остільки свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), і його дії підлягають кваліфікації по ч.1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 злочин, є умисним корисливим злочином середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_5 не має судимості, свою вину в скоєнні злочину визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному, повністю відшкодував заподіяні потерпілому збитки.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є його щире розкаяння у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність вищевказаної Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_5 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання узгоджене сторонами угоди про примирення.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про можливість затвердження Угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Речовий доказ по справі підлягає поверненню потерпілому.
Процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання - штраф в розмірі 50 (П`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. 00 коп. (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).
Речовий доказ : чорну сумку (барсетку), грошові кошти в сумі 788 грн., ланцюжок із жовтого металу зовні схожого на золото, документи:паспорт громадянина України ОСОБА_4 , паспорт громадянина України ОСОБА_8 , посвідчення водія та документи на автомобіль, які знаходяться на зберіганні в Ружинському ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області - повернути володільцю ОСОБА_4
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання Угоди про примирення є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України :

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання: не роз`яснення наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст.474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .