ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000504, за ч.3, ч.4, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
19 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :09:192:0300, розташованої за адресою АДРЕСА_1 та нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000504, в якому ОСОБА_6 підозрюється за ч.4 ст. 191 КК України, і яка має земельну ділянку і нежитлове приміщення, а тому з метою забезпечення цивільного позову слідчий суддя, керуючись ст. 170 КПК України наклав арешт.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді та скасувати її, обґрунтовуючи це тим, що рішення про арешт є незаконним, так як слідчий суддя не взяв до уваги відсутність доказів існування обґрунтованої підозри, які додані до клопотання слідчого, а також не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Крім того апелянт вказує, що клопотання було розглянуто без її участі, а копію рішення слідчого судді було отримано лише 05 лютого 2020 року.

Заслухавши суддю доповідача, власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 оскаржує рішення про арешт майна, ухвалене слідчим суддею на стадії досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000504 від 13 вересня 2013 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.3, ч.4, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України.

Водночас, згідно наданих на запит апеляційного суду даних, зазначене кримінальне провадження з 26 березня 2015 року перебуває на розгляді у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, зокрема на стадії дослідження доказів.

За таких обставин, з огляду на те, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 309 КПК України рішення слідчого судді може бути оскаржене в апеляційному порядку лише під час досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду апеляційної скарги.
Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 не могла не знати про арешт майна, що було накладено на стадії досудового розслідування.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року на стадії судового розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку оскаржена бути не може, та вважає за необхідне закрити апеляційне провадження.

Керуючись ст. 392, 399, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000504, за ч.3, ч.4, ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України, закрити.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4