Справа № 159/4648/19
Провадження № 1-кп/159/61/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 ,
представника потерпілого та цивільного позивача адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 180 301 100 018 78 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ковелі Волинської області, гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з освітою середньою, не працюючого, утриманців не має, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, а саме:

1. 13.06.14 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі з двохрічним іспитовим строком;

2. 24.01.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 р. позбавлення волі з трьохрічним іспитовим строком;

3. 31.05.19 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 р. 06 міс. позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 в ніч на 21.08.18 р., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливою метою, пошкодив навісний замок господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та проник до останнього, звідки повторно таємно викрав 2 батареї акумуляторні іноземного виробництва потужністю 180 ампер/годин вартістю 2 024 грн і 75 ампер/годин вартістю 836 грн, чим потерпілому ОСОБА_4 завдав майнової шкоди на загальну суму 2 860 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того він же в ніч на 21.08.18 р., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, керуючись корисливою метою, пошкодив навісний замок господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та проник до останнього, де розпочав протиправні дії, спрямовані на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме: 2 батарей акумуляторних іноземного виробництва потужністю 90 ампер/годин вартістю 924 грн і 130 ампер/годин вартістю 1 364 грн, а всього на загальну суму 2 288 грн, належних потерпілому ОСОБА_4 , які виніс на територію присадибної ділянки за тією ж адресою, однак, з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: через брак сили не зміг віднести викрадене майно за межі домоволодіння потерпілого та розпорядитись ними, оскільки вище вказані акумуляторні батареї є громіздкими та важкими.

Своїми умисними діями, що виразились у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того він же в період часу з 20 год. 20.11.18 р. по 03 год. 21.11.18 р., перебуваючи у приміщенні автомобільної мийки «ФАРО», що за адресою: вул. Луцька, 15 у м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливою метою, використовуючи пасатижі та ножа, пошкодив стінку металевого сейфа, проникнувши, таким чином, у сховище, звідки повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 34 000 грн купюрами різної номінальної вартості, чим потерпілому ОСОБА_8 завдав майнової шкоди на вказану вище суму.

Своїми умисними діями, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні 06.12.19 р. обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) визнав повністю; цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав повністю, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково на суму 10 грн моральної шкоди; суду 31.01.20 р. показав, що він, дійсно, вчинив інкриміноване йому. Просить вибачення у потерпілих. Щодо епізоду з потерпілим ОСОБА_4 , то, орієнтовно, у серпні 2018 р. він вночі заліз у свою дачу, розташовану по АДРЕСА_2 , де він проживав 15 років з батьками; належну всім родичам, де зберігається різне майно брата матері - потерпілого ОСОБА_4 .. Вночі він прийшов до своєї бабусі, так як вдень потерпілий приходити туди не дозволяє. Потерпілий, побачивши його, почав кричати та виганяти його, тому він так вчинив у помсту. Хвіртка тоді була замкнена, тому він заходив ззаду. Навісний замок у господарській споруді, як пригадує, пошкоджував. Як пригадує, при викраденні акумуляторних батарей був сам. Викрав 4 шт. акумуляторів. Дві з викрадених акумуляторів - викрав, а дві кинув, пронісши певний відрізок, так як хотів їх забрати, але не зміг донести; залишив на території сусідньої земельної ділянки. Там він їх трохи приховав, мав намір забрати пізніше. Акумулятори були важкі. Він знав, де вони зберігаються. 2 викрадені акумулятори він збув комусь за 5 000 грн кожний. Вартості викраденого не оспорює. Потерпілому ОСОБА_4 він нічого не відшкодовував. На автомийці «Фаро» він працював тривалий час без офіційного оформлення. Коли він залишився там на ніч чергувати, то вирішив вчинити злочин. Про те, що у сейфі є гроші, він знав. Викрадав гроші вночі засобом пошкодження ножицями, плоскогубцями, що були там же на місці, задньої стінки сейфа. Із сейфа він забрав 34 35 тис. грн, які витратив, залишивши автомийку відразу ж вранці. Ключі від автомийки, замкнувши її, він поклав у узгоджене між працівниками місце. Потерпілому ОСОБА_8 він нічого не відшкодовував. У скоєному розкаюється. На даний час визнає цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , а цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнає частково на 1 грн. Запевняє, що більше подібного не вчинятиме.

Крім повного визнання винуватості самим обвинуваченим, його винуватість стверджується показаннями потерпілих.

Так потерпілий ОСОБА_4 06.12.19 р. в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим стосунків не підтримує. Останній займається крадіжками, нервує його. У нього із сараю, зачиненого на замок, вночі було викрадено 4 акумуляторні батареї, лише 2 виявлено поліцією на огороді його матері, де він з останньою проживав та доглядав її. Цивільний позов підтримує.

Потерпілий ОСОБА_8 06.12.19 р. в судовому засіданні показав, що обвинуваченого знає, стосунків не підтримує. З 22 на 23 листопада 2018 р. обвинувачений тимчасово без офіційного оформлення працював на мийці по АДРЕСА_3 , де він орендував приміщення, і залишався на ніч чергувати. Обвинувачений зламав задню стінку сейфа, порізавши, порвавши її спеціальним інструментом, що був на столі у приміщенні персоналу мийки, та викрав гроші. У сейфі була зарплата колективу за 20 днів. Про те, що у сейфі лежать гроші в сумі 34 000 грн, було відомо працівникам і при розрахунках із клієнтами він туди клав гроші. Вранці це було виявлено працівницею, так як сейф не прилягав щільно до стіни, і повідомлено йому. Він викликав поліцію. На поличці у сейфі було виявлено краплю крові та мішечки. Ключі від сейфа були лише у нього, замок - пошкодженим не був. У питанні міри покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує.

Крім того винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів) повністю доводиться матеріалами кримінального провадження письмовими та іншими доказами у справі:

- протоколом огляду місця події від 21.08.18 р. з фототаблицями, згідно з яким у присутності потерпілого ОСОБА_4 було оглянуто територію буд. АДРЕСА_2 , що огороджена. На території є сарай, ліва частина дверей якого відчинена та навісний замок лежить неподалік. Акумуляторні батареї там відсутні. На полі за господарським приміщенням виявлено дві акумуляторні батареї;
- висновком експерта № 66 від 23.07.19 р. проведеної судової автотоварознавчої експертизи, згідно з яким ринкова вартість батарей акумуляторних б/у, придбаних у 2017 р. у ФР Німеччині за станом на 21.08.18 р. складала: ємністю 180 ампер/год - 2 024 грн; ємністю 130 ампер/год - 1 364 грн; ємністю 90 ампер/год - 924 грн; ємністю 75 ампер/год - 836 грн;

- протоколом огляду місця події від 21.11.18 р. з фототаблицями, згідно з яким у присутності потерпілого ОСОБА_8 як адміністратора автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було оглянуто автомийку, що розташована по АДРЕСА_3 , у якій є кімната відпочинку. У останній є стіл, на якому розміщений сейф металевий чорного кольору з відчиненими дверцятами. Замок та дверцята ознак пошкоджень не містять. У сейфі грошових коштів немає. У задній стінці корпусу сейфа наявний отвір розміром 14х11 см, краї якого вигнуті назовні. Наявні плями бурого кольору на пакеті для сміття та на ділянці, прилеглій безпосередньо до отвору. Вилучено, серед іншого, зішкріби з виявлених плям крові; сліди руки з упаковки з під фільтру, на поверхні балончика з під газу, з поверхні рекламного буклету;
- протоколом огляду речей від 21.05.19 р. з фототаблицями, згідно з яким було оглянуто вилучений під час огляду місця події на автомийці «Фаро» у кімнаті відпочинку телефон мобільний марки «Нокіа»;

- висновком експерта № 187 від 28.05.19 р. проведеної судової експертизи, згідно з яким 2 сліди пальців рук, що виявлені та вилучені 21.11.18 р. з автомийки «Фаро», придатні для ідентифікації та один з них залишений потерпілим ОСОБА_8 , а інший не ним і не обвинуваченим, зокрема, а іншою особою;

- висновком експерта № 59 від 12.06.19 р. із фототаблицями проведеної судової імунологічної експертизи, згідно з яким кров обвинуваченого належить до групи А (II) з ізогемаглютиніном анти В системи АБ0; на наданих на експертизу об`єктах, що вилучені 21.11.18 р. в ході огляду місця події у приміщення автомийки «Фаро» виявлено кров людини. При визначенні групової належності крові на полімерному пакеті та зішкрібі з полиці сейфу, виявлено антиген А системи АВ0. Кров у цих слідах може походити від особи (осіб) із групою А (II) з ізогемаглютиніном анти В системи АВ0, у т. ч. від обвинуваченого;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.19 р. із фототаблицями, згідно з яким за участю обвинуваченого, його захисника, з метою перевірки і уточнення показань обвинуваченого, було проведено такий і під час такої процесуальної дії обвинувачений детально показав та розповів про те, коли саме та яким саме чином він у нічний час у кінці літа 2018 р. вчинив викрадення 4 х акумуляторних батарей із господарського приміщення свого дядька ОСОБА_4 , лишивши 2 з них в межах присадибної ділянки; у нічний час восени 2018 р., перебуваючи на чергуванні у автомийці «Фаро» шляхом пошкодження стінки сейфа викрав з нього біля 34 000 грн грошових коштів.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

Підстав для визнання доказів, зібраних органом досудового розслідування, такими, що є неналежними чи недопустимими, суд не вбачає.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень (злочинів) - те, що обвинуваченим вчинено тяжкі злочини; особу винуватого у їх сукупності: те, що обвинувачений раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, однак, належних висновків не зробив та знову став на злочинний шлях, тобто, є схильним до деліктів; він не працює та не має доходу, утриманців, хоча є працездатного віку; він є досить молодого віку, за місцем проживання ДОП обвинувачений характеризується негативно як особа, схильна до конфліктів та правопорушень; стан його здоров`я.

Суд також враховує думку потерпілих щодо міри покарання, які, кожен зокрема, не настоюють на суворому покаранні.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, що виразилось у тому, що він про це заявляв у судовому засіданні та просив вибачення у потерпілих, запевняючи, що більше подібного не вчинятиме; активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що обвинувачений під час досудового розслідування та у судові повно, детально та послідовно показав про обставини вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів); його молодий вік, так як він є 07.09.95 р. н..

Враховуючи вище наведене, суд, разом з тим, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства; немає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Суд враховує, що обвинувачений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 31.05.19 р. засуджений за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. ч. 1 3 ст. 70, ст. 71 КК України до 04 р. 06 міс. позбавлення волі; вчинив інкриміновані йому злочини до ухвалення такого вироку суду, незабаром після вчинення тих злочинів, за які засуджений за таким вироком суду. Тому суд вбачає підстави для застосування при визначенні покарання положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу слід залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання слід рахувати з дня затримання обвинуваченого у кримінальному провадженні № 120 180 301 100 005 57 відповідно до вироку Ковельського міськрайсуду Волинської області, де він взятий під варту 15.05.19 р., та у розглядуваному кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 25.06.19 р., якою щодо обвинуваченого, який вже перебував під вартою за попереднім вироком, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Таким чином з 15.05.19 р. по даний час обвинувачений безперервно перебував під вартою та не перебував на волі.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, знявши арешт, що накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області.
Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

У справі заявлено цивільні позови кожним з потерпілих та цивільних позивачів.

Так потерплий ОСОБА_4 просить стягнути на його користь із обвинуваченого 5 148 грн майнової та 15 000 грн моральної шкоди, про що подав позовну заяву 21.08.19 р. (а. с. 17). Свої вимоги обґрунтовує суттю пред`явленого обвинуваченому за обвинувальним актом обвинувачення та зазначає про те, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого йому було спричинено моральну шкоду, що полягає у душевних стражданнях, так як після пережитого він постійно переживає страх, перебуває у нервовій напрузі, стривоженості, що позначається на якості його сну, спричиняє відсутність апетиту, головний біль.

З приводу такої позовної заяви захисником спільно з обвинуваченим подано відзив на позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 , обґрунтований тим, що викрадене частково повернуто потерпілому, розмір моральної шкоди не обґрунтовано доказами. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог цього потерпілого.

З приводу відзиву на позовну заяву потерпілим ОСОБА_4 та його представником адвокатом подано відповідь на відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що у позовній заяві вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди викладено чітко. Крім того так як у судовому засіданні обвинувачений ображав цього потерпілого, чим спровокував у останнього стійкий нервовий зрив, внаслідок чого той потрапив у лікарню, то розмір морального відшкодування збільшують до 25 000 грн..

Потерпілий ОСОБА_9 просить стягнути на його користь із обвинуваченого 34 000 грн. майнової шкоди, завданої злочином.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Проаналізувавши доводи цивільних позовів та надані на їх обґрунтування докази у сукупності з усними поясненнями, показаннями та матеріалами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 в частині майнової шкоди підлягає до часткового задоволення, а цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_8 підлягає до повного задоволення.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), якими завдано майнову шкоду обом потерпілим, доведена повністю.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги обставини та характер вчиненого обвинуваченим щодо майна потерпілого ОСОБА_4 , суть позовних вимог останнього, глибину моральних та психічних страждань цього потерпілого, пережитих у зв`язку із замахом на його майно та у зв`язку з втратою майна та позбавлення можливості користуватися 2 ма викраденими акумуляторними батареями, і, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 в частині моральної шкоди слід також задовольнити частково.
Тому із обвинуваченого та цивільного відповідача на користь потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_10 слід стягнути вартість двох викрадених та збутих обвинуваченим акумуляторних батарей ємністю 180 ампер/год вартістю 2 024 грн та 75 ампер/год вартістю 836 грн, а загальною вартістю - 2 860 грн як майнову шкоду, завдану злочином. Із обвинуваченого на користь цього ж потерпілого слід стягнути 3 000 грн морального відшкодування, зваживши на те, що, дійсно, останній внаслідок викрадення його майна, безсумнівно, відчував моральні страждання, що полягали у хвилюванні за своє майно, на яке мав місце замах та за своє майно, що було викрадене; та переживанні страху від протиправного нічного проникнення до місця розташування його власності.

В решті позову потерпілого ОСОБА_4 слід відмовити.

Позов потерпілого ОСОБА_9 слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з обвинуваченого на його користь 34 000 грн майнової шкоди, завданої злочином.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 127, 128 КПК України, ст. ст. 22, 23, ч. 1 ст. 1 166 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
Обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки, 06 (шість) місяців;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, обрати обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, 06 (шість) місяців.

На підстав ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 31.05.19 р. у кримінальному провадженні № 120 180 301 100 005 58, остаточно визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання у кримінальному провадженні № 120 180 301 100 005 58 з 15.06.19 р..

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 2 860 (дві тисячі вісімсот шістьдесят) грн майнової та 3 000 (три тисячі) грн моральної шкоди, завданих злочином.

В решті позову потерпілого ОСОБА_4 - відмовити.

Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_8 задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн майнової шкоди, завданої злочином.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на доход держави процесуальні витрати в сумі:

- 942 (дев`ятсот сорок дві) грн процесуальних витрат за проведення експертизи (висновок № 66 від 23.07.19 р.);

- 4 231 (чотири тисячі двісті тридцять одну) грн, 88 коп. процесуальних витрат за проведення судової імунологічної експертизи;

- 942 (дев`ятсот сорок дві) грн процесуальних витрат за проведення експертизи (висновок № 187 від 28.05.19 р.).

Речовий доказ у справі телефон мобільний чорного кольору марки «Нокіа», з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», що передано для зберігання у камеру збереження речових доказів Ковельського ВП ГУ ГП у Волинській області за постановою слідчого від 21.05.19 р., повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику, знявши з цього майна арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 23.11.19 р..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії даного вироку.
Головуючий:ОСОБА_1