Справа № 134/2058/19
Провадження №11-кп/801/260/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Крижопільського відділу Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково на не відбуту частину основного покарання, що становить 1 рік 10 місяців 5 днів, який був засуджений на підставі вироку 07.12.2007 Центральним кримінальним судом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії до довічного позбавлення волі. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2012 вирок Центрального кримінального суду Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 07.12.2007 приведено у відповідність до законодавства України та встановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі.
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що на момент розгляду клопотання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» засуджений ОСОБА_7 відбув 3/4 частини покарання, призначеного судом за вчинення злочину, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
За період відбування покарання в умовах виправної колонії засуджений має заохочення у вигляді подяк, одне стягнення, але після проведення бесід профілактично-виховного характеру змінив своє ставлення до режиму утримання. Працевлаштований був різноробочим в бригаді по розпилюванню деревини на виробництві установи, а згодом різноробочим по виконанню робіт по благоустрою установи, до праці ставиться добросовісно, поставлені завдання виконує. За час відбування покарання дотримувався вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму не допускав. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі відвідує та реагує на них правильно. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.
На дану ухвалу прокурор, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019 про умовне-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 81 КК України та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», де зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
На переконання апелянта, суд дійшов помилкового висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення та можливість застосування до нього положень ст. 81 КК України, оскільки такий висновок повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги; пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заперечували проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження за поданням начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, 19.12.2019 до Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло подання за підписом начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Під час розгляду вказаного клопотання, судом встановлено, що на підставі вироку від 07.12.2007 Центральним кримінальним судом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2012 вирок Центрального кримінального суду Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії від 07.12.2007 приведено у відповідність до законодавства України та встановлено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 16.06.2017 засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 17.09.2012 по 01.10.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ухвали Сокирянського міського суду Чернівецької області від 22.02.2018 невідбута частина покарання замінена на більш м`яке обмеження волі.
Зараховано в строк відбування покарання час слідування під вартою до виправного центру, а саме 2 місяці 12 днів.
Згідно положень статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» та звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково, згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, суд першої інстанції послався на те, що останній відбув 3/4 строку покарання і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Переглядаючи рішення суду в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з її доводами про те, що висновок суду про можливість застосування до особи умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого у особи виникають передбачені законом підстави для такого звільнення.
Згідно даних наявної в матеріалах справи характеристики на засудженого ОСОБА_7 , останній з 16.11.2012 по 4.05.2018 відбував покарання в державній установі «Сокирянська ВК № 67» зарекомендував себе посередньо.
Рішенням комісії державної установи «Сокирянська ВК № 67» протоколом №16 від 31.07.2014 відмовлено в застосуванні заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100, 101 КВК України, у виді переведення до дільниці соціальної реабілітації, тому що не став на шлях виправлення.
Рішенням комісії державної установи «Сокирянська ВК № 67» протоколом №1 від 13.01.2017 відмовлено в застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі передбаченим ст. 82 КК України, як особі що не стала на шлях виправлення.
Рішенням комісії державної установи «Сокирянська ВК № 67» протоколом №9 від 12.04.2018 відмовлено в клопотанні про умовно-дострокове звільнення.
Отже засуджений ОСОБА_7 мав недостатній ступінь виправлення.
З 4.05.2018 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр»(№113).
За час відбування покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр»(№113) стягнень не має, має 1 заохочення. Працевлаштований в умовах установи з травня 2018 року.
Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень по особовій справі засудженого ОСОБА_7 подяки та стягнення в період з липня 2017 року по травень 2018 року були враховані при застосуванні більш м`якого покарання, а саме обмеження волі.
За таких обставин, оскільки засуджений ОСОБА_7 , перебуваючи в місцях позбавлення волі з 25.01.2007, сумлінне ставлення до праці став проявляти лише з травня 2018 року, а своє заохочення отримав лише в жовтні 2019 року , враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_7 за час відбування покарання, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.
За наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні подання начальника ДУ ««Крижопільський виправний центр»(№113)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 на підставі ст. 81 КК України слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора, що приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції задовольнити.
Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 24.12.2019 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - скасувати.
Відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Крижопільський виправний центр (№113)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді