Справа № 343/360/18
Провадження № 11-кп/4808/160/20
Категорія ст. 185 ч. 3 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у кримінальному провадженні №0000019 апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції, із змінами заступника прокурора області, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Долинського районного суду від 16.01.2020 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , судимого 12.01.2018 тим же судом за ст.ст. 309 ч. 2, 162 ч. 1 КК України (далі ККУ) до позбавлення волі на 3 роки

засуджено за ст. 185 ч. 3 ККУ до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців.
На підставі ст. 70 ч. 4 ККУ йому приєднано покарання за вироком того ж суду від 12.01.2018 і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки 8 місяців, зараховано повністю відбуте ним покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено без змін. Початок строку покарання 9 січня 2018 року;
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , 14.09.2017 засудженого тим же судом за ст. 185 ч. 1 ККУ до штрафу 1700 грн., звільненого від відбування покарання на підставі ст.1 ЗУ «Про амністію у 2016»
засуджено за ст. 185 ч. 3 ККУ до позбавлення волі строком на 4.роки.
Запобіжний захід йому до вступу вироку в законну силу змінено із застави на тримання під вартою.
Зараховано ОСОБА_8 у відбуте покарання строк перебування під вартою згідно правил ст. 72 ч. 5 ККУ. Початок строку відбуття покарання з 11 січня 2018 року.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволено та стягнено в солідарному порядку на його користь з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 169854 грн. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
За вироком суду в період з 3.01.2018 по 6.01.2018 ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та невстановленими слідством особами, матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження, проникли до житла (приміщення новобудови) ОСОБА_12 , що в смт. Вигода Долинського району, звідки викрали майно на загальну суму 141 806 грн.
В апеляційних скаргах:
-прокурор, який брав участь у суді першої інстанції, вважає вирок суду незаконним через м`якість призначеного покарання. Суд не в повній мірі врахував особи обвинувачених, зокрема ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили тяжкий злочин, вони не працюють, раніше притягувалися до кримінальної відповідальності. Наведене свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинувачених. В ході апеляційного розгляду необхідно дослідити матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити позбавлення волі на строк 4 роки, ОСОБА_8 4 роки 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін;
-заступник прокурора області вніс зміни до вказаної апеляційної скарги і вказує, що суд всупереч вимогам ст. ст. 70, 71 КК України, замість застосування принципу повного або часткового складання призначених покарань, визначив ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом приєднання покарання за іншим вироком, чим фактично застосував ст. 71 КК України, що в даному випадку не підлягало застосуванню. Просить згідно ст. 70 ч. 1, 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Долинського райсуду від 12.01.2018, остаточно призначити покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі. Також, визнати ОСОБА_8 винним за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
-обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що вирок необхідно скасувати як незаконний та необгрунтований. Вину свою не визнає, злочин не вчиняв, а здійснював продаж майна ОСОБА_13 , яке знайшов на смітнику, проте не вважав його таким, що є викраденим. В будинку, із якого викрали майно, ніколи не перебував, крадіжки не вчиняв. Показання свідків не можуть підтверджувати його вину, оскільки ніхто із них не вказує, що бачив саме його на місці крадіжки, також відсутні інші будь-які докази його вини. Вважає, що свідок ОСОБА_14 дав пояснення, які не відповідають дійсності, так як він не мав жодних домовленостей із будь ким про продаж викраденого майна. Суд не надав належної оцінки доказам по справі, однобічно та неповно провів судове слідство, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить вирок суду скасувати повністю та призначити новий розгляд у суді першої інстанції;
-обвинувачений ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним, свою вину в скоєному злочині він не визнає, вважає, що суд не довів його вину в судовому засіданні. Стверджує, що свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що ОСОБА_8 продав йому речі, згодом він дізнався від працівників поліції, що вони були викрадені з помешкання ОСОБА_12 , а ОСОБА_9 він бачить вперше. Також, свідок ОСОБА_14 пояснив в суді, що працівники поліції змусили його дати показання, ніби ОСОБА_8 розказав йому, що скоїв крадіжку з ОСОБА_9 . На його думку ці показання не можуть бути доказами по справі, так як здобуті під тиском працівників поліції. Його причетність до скоєного злочину ніхто із свідків не підтверджує, ніяких викрадених речей у нього вилучено не було. Просить вирок суду скасувати і провадження закрити за недоведеністю його вини. Також, просить зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 9.01.2018 по 13.03.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України.

В апеляційній інстанції:

- обвинувачені та їх захисники підтримали подані ними апеляційні скарги та просять їх задовольнити, вирок скасувати;

- прокурор підтримав подану апеляцію прокурора в зміненому вигляді та заперечив апеляційні скарги обвинувачених, просить їх відхилити. Просить вирок скасувати, ухвалити новий і призначити обвинуваченим більш суворі покарання.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, дослідивши дані про обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Вирок суду відповідно до ст. 370 КПК України має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Вирок не може містити істотні суперечності.
Оскаржений вирок не відповідає вказаним вимогам закону.

Оскаржений вирок не може залишатися в силі через виявлені в ньому істотні суперечності, які ставлять під сумнів його законність й обґрунтованість.

У встановлюючій частині вироку суд визнав, що обвинувачені вчинили крадіжку чужого майна з проникненням до житла. Однак, в кваліфікуючій частині вироку суд констатував, що вони вчинили цю крадіжку з проникненням в приміщення. Таку суперечність слід визнати істотною, оскільки вона ставить під сумнів остаточну кваліфікацію дій обвинувачених їх проникнення до житла чи до приміщення, що має важливе значення для призначення справедливого покарання.

Крім того, в резолютивній частині вироку суд призначаючи покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів фактично застосував принцип приєднання покарань за двома вироками. Така обставина ставить під сумнів у визначеності суду в остаточно призначеному йому покаранні. За таких обставин слід визнати, що йому судом не призначено покарання у передбаченому законом порядку, що є істотним процесуальним порушенням.

У вироку (а.с. 97) суд допустив суперечність при обґрунтуванні цивільного позову, вказавши, що обвинувачені його не визнають, а в останньому абзаці вказаної сторінки що вони його визнають повністю.

Посилання суду, що ОСОБА_8 має непогашену судимість є сумнівним в силу ст. 88 ККУ, оскільки його вироком від 14.09.2017 року було звільнено від покарання. Ця обставина може впливати на покарання.

У вироку не наведено належних мотивів, чому судом встановлена матеріальна шкода від дій обвинувачених на 141806 грн, а стягнено з них іншу суму - 169854 грн. Захист не погоджується з оцінкою вартості викраденого майна через відсутність відповідної експертизи.
Істотним порушенням суду слід визнати те, що у вироку не дано правової оцінки достовірності показань свідка ОСОБА_15 , які обвинувачені визнають неправдивими через незаконний вплив на нього поліцейських і неприязні стосунки з ОСОБА_16 .
Немає у вироку посилання на важливого свідка ОСОБА_17 , який бачив на місці події обвинуваченого ОСОБА_18 .
За таких обставин вирок суду не може залишатися в силі, він підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції через вказані істотні процесуальні порушення, які не вправі усунути апеляційний суд.
Всі інші апеляційні доводи апелянтів мають бути предметом ретельного дослідження й оцінки суду першої інстанції.
Підстав для скасування вироку через м`якість покарання обвинувачених колегія суддів не вбачає.
Через скасування вироку, яким обвинуваченому ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, його слід скасувати й продовжити дію попередньо обраної щодо нього застави.
Для забезпечення нового судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_9 слід продовжити тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 415, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора, який брав участь в суді першої інстанції із змінами заступника прокурора Івано-Франківської області та обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 задовольнити частково, вирок Долинського районного суду від 16.01.2020 року щодо них скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасувати, залишити йому попередньо обрану заставу, обвинуваченому ОСОБА_9 - продовжити тримання під вартою на 60 днів до 23 липня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5