Справа № 128/3286/18
ВИРОК
Іменем України
28 травня 2020 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000467 від 03.05.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхня Салда, Свердловської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, має двох неповнолітніх дітей, із середньо-спеціальною освітою, працюючого молодшим інспектором відділу режиму і охорони державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2018 року біля 12 год. 00 хв., між подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в домоволодінні за місцем їхнього проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка. Під час словесної суперечки, ОСОБА_7 , перебуваючи разом із ОСОБА_6 та неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на подвір`ї даного домоволодіння, в результаті виниклих неприязних відносин із своєю дружиною, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс один удар кулаком правої руки в область лівої частини обличчя останньої, від чого ОСОБА_6 відійшла декілька кроків назад. В цей час, донька подружжя неповнолітня ОСОБА_8 , з метою завадити своєму батькові ОСОБА_7 у подальшому в нанесенні тілесних ушкоджень матері ОСОБА_6 , підійшла та стала між останніми. Незважаючи на вказані спроби ОСОБА_8 щодо запобігання нанесення подальших тілесних ушкоджень її матері батьком, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще один удар кулаком правою руки знизу-вверх в область носа ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 709 від 21.06.2018, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма-струс головного мозку; забій спинки носа; пошкодження зв`язок правої стопи. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995), виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи - 15.04.2018 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав. Суду показав, що в нього з потерпілою бували часті конфлікти, але вони не приводили до бійок. 13.04.2018 року в них дома відбулася сварка. Він прийшов додому, був трохи у пригніченому стані, так як це була 3-тя річниця смерті батька. Він задрімав на дивані, а їх молодша донька розлила шампунь і дружина почала до нього сваритися, що він не дивився за дитиною. Вона почала лаятися та плюнула йому у обличчя, а потім вдарила його по обличчю. Із-за цього між ними почалася сварка і він вийшов у двір. Дружина сказала, щоб він спав у матері на її половині будинку і закрила двері. 14-го числа він пішов на роботу та затримався, додому прийшов лише 15.04.2018 року об 11 годині. Дома він ліг відпочити, коли до нього на половину матері, заскочила дружина ОСОБА_6 та почала кричати на нього на те, що він лежить і нічого не робить. Вона провокувала його, а потім вискочила на двір та звідти почала кричати, що хоче розвестися. Він почав її заспокоювати, але вона почала переносити його речі у кімнату матері та кидати їх на диван. А потім схопила зі столу ковшик і почала висловлюватися нецензурною лайкою. Він вирішив вийти з будинку та прижав її груддю, так як вона стояла у дверях. Вона хаотично замахала руками і випадково себе вдарила. Він увернувся від неї, потерпіла зачепилася знизу і вдарила себе, бо він відвернувся. Після цього він відскочив до ліжка і ОСОБА_6 кинула в нього ковшик і попала в праву сторону голови. Він втратив орієнтацію, а вона в цей час вискочила з кімнати. Він схопив мобільний, щоб все це зафіксувати. Їх спільна донька ОСОБА_9 почали їх заспокоювати, говорила: «Папа, заспокойся». Дружина направилася нібито до туалету, але проходячи повз нього, вдарила його, та підвернула ногу і упала. Донька стала між ними, так як дружина почала знову на нього кидатися. Він побачив, що з носу в неї іде кров. Донька сказала: «Ти її вдарив» та побігла додому, а потерпіла почала кричати, що він її вдарив і вона викликає поліцію. Зазначив, що потерпілу не бив, і у той день спиртного не вживав.

Потерпіла ОСОБА_6 допитана у судовому засіданні суду показала, що 13.04.2018 року між нею та обвинуваченим відбулася сімейна сварка. 14.04. 2018 року ОСОБА_7 пішов на сутки на роботу та повернувся 15 квітня. 15.04.2018 року вона йому у присутності дітей, сказала, щоб він забирав свої речі. Почалася сварка, він сказав, щоб вона занесла його речі до їх половини, лаявся нецензурно. Вона, розсердившись, запустила в нього ковшик. Вони вийшли на двір, стояли біля дверей, сварилися і ОСОБА_7 вдарив її у ліву частину обличчя кулаком. Донька стала між ними, щоб запобігти її побиттю і він кулаком знизу-вверх знову вдарив її у ніс, а потім штовхнув її з дитиною з бордюра і вона впала на бік та пошкодила ногу. Він пішов, а вона викликала поліцію. Розлучилися вони в липні 2018 року. Після побиття лікувалася в лікарні, в неї був струс головного мозку та вивих ноги. ОСОБА_7 застосовував до неї фізичну силу і раніш, бив не вперше та виганяв з дітьми на вулицю. У день події обвинувачений був нетверезий, пив пиво в присутності дітей. Вона зробила зауваження. З ковшика хотіла плеснути на нього холодної води, але він вирвався та полетів в нього.

Свідок ОСОБА_8 допитана у судовому засіданні в присутності представника Служби у справах неповнолітніх суду показала, що обвинувачений та потерпіла є її батьками. Живе разом з ними та молодшою сестрою. Бувала свідком конфліктів між батьками по кілька разів за півріччя. 15.04.2018 року між батьками сталась сварка. Це було близько обіду. На кануні батьки знову посварилися, мати сказала, що винесе речі батька до бабусі. Коли батько повернувся з роботи, вона почала переносити його речі, вони знову посварилися і батько вдарив мати рукою в обличчя. Вона в цей час стояла між ними. При ній він вдарив мати в обличчя один раз. Мати сперлася на неї. Це було вже на дворі, що сталося між ними в кімнаті, вона не пам`ятає. В матері пішла кров носом. Чи штовхав їх батько вже не пам`ятає. В той день батько пив пиво. Він прийшов з пивом та продовжив його вживати вже дома. Мати викликала поліцію. Потім в матері боліла голова, їй було погано. Схожі конфлікти бували і раніш і батько бив мати. Бив 3 чи 4 рази. Мати кинула ковшик в батька в кімнаті бабусі, куди переносила речі, так як він дуже сильно лаявся.

Свідок ОСОБА_10 від дачі показів відносно сина ОСОБА_11 відмовилася, скориставшись правом наданим ст.63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_12 допитаний у судовому засіданні, суду показав, що в день події 15.04.2018 року разом з черговою групою працівників поліції, виїхав на виклик щодо сімейної сварки в смт. Десна. Їх викликала дружина, потерпіла ОСОБА_6 з приводу того, що її чоловік ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження. На місце події він прибув з ОСОБА_13 . На подвір`ї вони побачили заплаканих жінку та дитину. ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані. Потерпіла мала на одязі плями крові та сказала, що її побив чоловік. Вони відібрали пояснення і поїхали. Обвинувачений сказав, що це сталося випадково. Донька обвинуваченого і потерпілої сказала, що батько вдарив мати. Під час бесіди від обвинуваченого було чутно, що він вжив спиртне. Мати обвинуваченого все заперечувала, та кричала, що винна потерпіла і нехай забирає свої речі та уходить.

Свідок ОСОБА_13 допитаний у судовому засіданні, суду показав, що в день події 15.04.2018 року разом з черговою групою працівників поліції, виїхав на виклик щодо сімейної сварки в смт. Десна разом з ОСОБА_12 . Прибувши на місце побачили жінку та дитину. З пояснень було з`ясовано що відбулася сварка з бійкою. Видимих тілесних ушкоджень на жінці він не бачив. Пригадує, що на одязі потерпілої були бурі плями. Вони опитали учасників події і склали необхідні документи. ОСОБА_7 вийшов у самому кінці, але що він пояснював не пам`ятає, так як опитував потерпілу.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні були оглянуті та дослідженні наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2018 року, за якими ОСОБА_6 просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_7 , який 15.04.2018 року в смт. Десна, наніс їй тілесні ушкодження

(а.к.п.163)

- рапорт щодо надходження матеріалів по факту сімейної сварки за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в ході якої ОСОБА_6 було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_7

(а.к.п.164)

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.04.2018 року за яким ОСОБА_6 просить прийняти міри до ОСОБА_7 , який 15.04.2018 року, близько 12-50 год. за місцем їх спільного проживання вчинив сварку та ображав її нецензурними словами.

(а.к.п.165)

- рапорт від 15.04.2018 року щодо реєстрації заяви ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень 15.04.2018 року під час сварки чоловіком заявниці ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння.

(а.к.п.166)

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) №516/680 від 07.05.-2018 р. -20.06.2018 р. за яким: під час стаціонарного та амбулаторного лікування у Вінницькій ЦПКЛ з 16.04.2018 по 26.04.2018 у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; забій спинки носу, пошкодження зв`язок правої стопи. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.), виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення відповідають терміну, вказаному у направлені 15.04.2018 року.

(а.к.п.171-172)

- висновок експерта №709 від 12.06.2018р.-21.06.2018р. за яким на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_6 (акт судово-медичного дослідження (обстеження) №516/680), даних медичної карти стаціонарного хворого №2593 Вінницької ЦРКЛ, медичної карти амбулаторного хворого б/н Вінницької ЦРКЛ, рентгенограми кісток носу в бічній проекції №2533 від 16.04.2018 р. встановлено: у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; забій спинки носу, пошкодження зв`язок правої стопи.

Вказані ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України 17.01.1995р.), виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи 15.04.2018 року. Питання «чи могли дані тілесні ушкодження утворитися при падінні з висоти власного росту» у ОСОБА_6 в ході даної експертизи не вирішувалося, як абстрактне, через відсутність відпрацьованих версій такого «падіння».

(а.к.п.176-177)

- в судовому засіданні були оглянути диски та фотографії надані ОСОБА_7

(а.к.п. 178-179)

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.06.2018 року, за яким було оглянуто медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6

(а.к.п.182)

- опис речей та документів від 20.06.2018 року, за яким вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6

(а.к.п.183)

- заяви ОСОБА_6 від 13.06.2018 р. про надання дозволу працівникам поліції на проведення слідчого експерименту у будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

(а.к.п.184,185)

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 р. за участі потерпілої ОСОБА_6 під час якого ОСОБА_6 розповіла та показала, як ОСОБА_7 наніс їй два удари кулаком правої руки, спочатку в область лівого ока, а потім в область носу. Між ними стала донька і чоловік штовхнув її, внаслідок чого вона впала та відчула різкий біль в нозі.

В судовому засіданні проглянуто диск відеозапису слідчої дії.

(а.к.п.186-188)

- протокол проведення слідчого експерименту від 13.06.2018 р. за участі свідка ОСОБА_8 під час якого ОСОБА_8 розповіла та показала про сварку між батьками, під час якої ОСОБА_7 почав бити ногами майно, мати зробила йому зауваження та кинула у нього ковшиком з водою, після чого вийшла на вулицю. На вулиці конфлікт продовжився і під час конфлікту батько наніс матері удар рукою в область лівого ока, після чого свідок стала між ними, а батько примудрився нанести матері ще один удар внизу вверх в область носа. Також, коли свідок стояла між батьками, батько взяв її за руки, а саме, за кісті рук та штовхнув її на матір, внаслідок чого мати впала і стала скаржитися на біль в нозі. Свідок показала на статисті як саме наносилися удари.

В судовому засіданні проглянуто диск відеозапису слідчої дії.

(а.к.п.189-191)

- протокол огляду від 13.11.2018 року DVD-R 4,7 GB з відео та фотознімками.

(а.к.п.198-201)

- постанова про приєднання предметів до кримінального провадження у якості речових доказів від 13.11.2018 року, а саме, DVD-R 4,7 GB.

(а.к.п.202)

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №14548474 щодо права власності на будинок по АДРЕСА_1 .

(а.к.п.203)

- к/к свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 від 03.11.2007 р. серії 1-АМ №046120.

(а.к.п.219)

- к/к свідоцтва про народження ОСОБА_15 від 10.12.2013 р. серії НОМЕР_1 .

(а.к.п.222)

- оглянуто відеодиск фіксації, поданий ОСОБА_7

(а.к.п.234)

Заслухавши покази, оглянувши докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому правопорушенні. Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, на підставі досліджених у суді показів потерпілої, свідків, обвинуваченого, наданих доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Докази по кримінальному провадженню, суд визнає належними і допустимими, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87,99 КПК України, судом не встановлено.

Аналізуючи у сукупності досліджені у ході судового розгляду докази, зокрема, покази потерпілої, свідків, письмові докази, до показань обвинуваченого ОСОБА_7 відсутності обставин, за яких ним було завдано тілесних ушкоджень потерпілій, та не визнання ним вини, суд відноситься критично, як до таких, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєння інкримінованого правопорушення.

Так, суд враховує, що безпосередніми учасниками події, зокрема, потерпілою ОСОБА_6 та спільною донькою потерпілої та обвинуваченого свідком ОСОБА_8 , надано чіткі та послідовні покази, які підтверджуються та узгоджуються з обставинами, які були встановлені під час досудового слідства.

Так потерпіла суду показала, що під час сварки 15.04.2018 р. обвинувачений наніс їй удар кулаком в обличчя, а потім, коли між ними стояла донька - ОСОБА_8 обвинувачений наніс їй ще один удар кулаком знизу-вверх в ніс. Після чого, ОСОБА_7 штовхнув дитину та її, від чого вона впала та пошкодила зв`язки ноги.

Вказані покази та механізм завдання тілесних ушкоджень підтверджені потерпілою та свідком ОСОБА_8 під час проведення слідчих експериментів від 13.06.2018 року.

Так, потерпіла під час даної слідчої дії показала, що ОСОБА_7 наніс їй два удари кулаком правої руки, спочатку в область лівого ока, а потім в область носу. Між ними стала донька і чоловік штовхнув її, внаслідок чого вона впала та відчула різкий біль в нозі.

Свідок ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, показала, що в ході сварки між батьками, ОСОБА_7 наніс потерпілій удар рукою в область лівого ока, після чого свідок стала між ними, а батько примудрився нанести матері ще один удар внизу вверх в область носа. Потім ОСОБА_7 , взяв її за руки, а саме, за кісті рук та штовхнув її на потерпілу, внаслідок чого та впала і стала скаржитися на біль в нозі.

Дані покази є узгодженими між собою, логічними та не суперечать іншим доказам, які суд оцінивши у сукупності вважає належними та допустимими. До останніх, суд зокрема, відносить висновки судово-медичного дослідження та подальшої судово-медичної експертизи.

Так, згідно висновку експерта №709 від 12.06.2018р.-21.06.2018р. на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_6 (акт судово-медичного дослідження (обстеження) №516/680), даних медичної карти стаціонарного хворого №2593 Вінницької ЦРКЛ, медичної карти амбулаторного хворого б/н Вінницької ЦРКЛ на ім`я ОСОБА_6 , рентгенограми кісток носу в бічній проекції №2533 від 16.04.2018 р. встановлено, що у ОСОБА_6 мали місце закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; забій спинки носу, пошкодження зв`язок правої стопи. Вказані ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давністю утворення, можливо в термін, вказаний в ухвалі про призначення експертизи 15.04.2018 року.

Тому, несприйняття обвинуваченим, за його внутрішнім переконанням, наявності в його діях складу інкримінованого йому злочину, при вищевказаних обставинах - суд розцінює, як метод захисту. Належних доказів на спростування обвинувачення стороною захисту не надано.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф №34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 09.06.98 року, параграф №54 рішення у справі Шабельника проти України від 19.02.2009 року).

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 не встановлено.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 судом також не встановлені.

За висновком органу пробації ОСОБА_7 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Беручи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність обставин, які як пом`якшують так і обтяжують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який характеризується по місцю проживання та роботи позитивно, є раніш не судимим, вважає за можливе застосувати покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України не пов`язане з арештом чи обмеженням волі, як найбільш суворими видами санкції, зазначеної статті КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт.

Визначене покарання обвинуваченому на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі - відсутні. Міра запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обиралася.

Долю речових доказів, слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк - сто п`ятдесять годин.

Виконання вироку проводити з моменту його вступу в чинність.

Речовий доказ диск DVD-R 4,7 GB, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження за заявою можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1