Провадження № 1-кп/522/439/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001802 від 11.07.2018 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прасковея, Будьоновського району, Ставропольського Краю, Російської Федерації, росіянина, громадянин Російської Федерації, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, раніше судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 187 ч. 3, 209 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001802 від 11.07.2018 року, відносно ОСОБА_9 , у вчиненні ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 5, 187 ч. 3, 209 ч. 2 КК України.
Судом поставлено питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , посилаючись на те, що підставою продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

У даному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_9 є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено той факт, що кваліфікації даних кримінальних правопорушень є ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, санкції яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, що вказує про наявність ризику того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є той факт, що ОСОБА_9 , може незаконно впливати на потерпілих та свідків, так як він фактично знає їх місце мешкання.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_9 , раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень майнового характеру, офіційно не працевлаштований, тобто не має законних джерел доходів для існування, не одружений, не має дітей, тим самим у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що свідчить про наявність, того, що ОСОБА_9 може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник потерпілого та потерпілий просили продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Заслухавши думку учасників процессу, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України, суд вважає за необхідне, при розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, керуватись Конституцією України та загальними нормами кримінального процесуального закону, які регламентують питання щодо застосування запобіжних заходів на стадії судового провадження, зокрема ст. 29 Конституції України, а також ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України.

Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати обставини, які свідчать про те, що: заявлений ризик не зменшився або з явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою: наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 є те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, стан його здоров`я не перешкоджає його перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не відпав і не зменшився ризик переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.

Ризик впливу на свідків та потерпілих підтверджується тим, що обвинувачений перед загрозою суворого покарання можуть вчинити дії, спрямовані на залякування потерпілих та свідків, з метою спотворення їх показань в суді.

За таких підстав ризик впливу на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні наразі є актуальним.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зумовлений наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки обвинувачений ніде не працевлаштований, тобто не має постійного джерела доходу, та на переконання суду останній може вдатися до спроб вчинення інших злочинів, в тому числі, аналогічно у зв`язку з відсутністю засобів для існування.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Разом з тим, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого оскільки злочини вчинені із застосуванням насильства.

Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178. 181, 183, 199, 331 КПК України, колегія судддів
УХВАЛИЛА:
Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить два місяці і припиняє свою дію 24.07.2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя:

Судді:

25.05.2020