Справа № 439/1938/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/39/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року про продовження останньому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.187 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора, а у задоволенні зустрічного клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовлено.

Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на шістдесят днів, тобто до 20 лютого 2020 року включно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Буського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт з 20 години вечора до 07 год. ранку.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що на даний час відпали будь-які ризики, які б негативно впливали на розгляд кримінального провадження, а тому подальше перебування ОСОБА_7 під вартою є недоцільним.

На переконання захисника, судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання і реєстрації, на утриманні у нього перебуває неповнолітня дитина, такий знаходиться у цивільному шлюбі, матеріальний стан сім`ї є вкрай важкий, а обвинувачений є фактично єдиним працездатним годувальником сім`ї, обвинувачений подав документи для отримання громадянства України, що, на думку адвоката, свідчить про бажання останнього проживати постійно в Україні, такий раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимостей.

Окрім цього, як зазначає апелянт, у даному кримінальному провадженні є двоє потерпілих і двоє свідків, які вже були допитані в суді і жоден із зазначених осіб не дав показів, які б підтверджували причетність його підзахисного до вчинення даного злочину.

Також, на переконання захисника, є надуманими твердження суду, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно з ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Буського районного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000381, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_10 , передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_11 , передбаченого ч.5 ст. 27, ч.3 ст.187 КК України.
Згідно з даними клопотання, обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Бродівського районного суду від 21 червня 2018 року.

В подальшому такий було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою Буського районного суду Львівської області від 14 листопада 2019 року.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Всі викладені захисником обвинуваченого апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні останньому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка.

Наведені адвокатом ОСОБА_6 дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , враховані судом першої інстанції, однак такі не можуть визнаватися безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують наявні ризики.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти наявним ризикам.

Усупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження тримання під вартою та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:
ухвалу Буського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4