Справа № 184/382/17
Номер провадження 1-кп/184/4/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000079 від 01.02.2017 року та за №0001132 від 05.12.2016 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щясливе Бориспільського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей не має, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.199, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

- 05.12.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком суду від 22.04.2011 року і до відбуття 6 років позбавлення волі. Звільнений 26.02.2016 року з Вільнянської ВК 18.02.2016 року умовно-достроково. Не відбутий термін 1 рік 9 місяців 19 днів,

- у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
04.12.2016 року приблизно о 18 год. в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля житлового будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше йому знайомого ОСОБА_6 , який направлявся до під`їзду №3 вказаного житлового будинку, на лівій руці якого знаходилася золота печатка 585 проби, вагою 8,15 грамів. Після чого у ОСОБА_3 з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме золотою печаткою 585 проби, вагою 8,15 грамів, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього. В той же день та час, знаходячись там же ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив напад на ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, а саме підійшов ззаду до останнього, де за допомогою невстановленого тупого предмета, умисно наніс один удар в потиличну частину голови ОСОБА_6 , чим відповідно до висновку експерта №43, виданим Нікопольським відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» 04.02.2017 року, спричинив тілесні ушкодження у вигляді гематом волосяної частини голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме золотою печаткою 585 проби, вагою 8,15 грамів, поєднаний з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, кулаком руки умисно наніс удар в праву верхню щелепу ОСОБА_6 , чим відповідно до висновку експерта №43, виданому 04.02.2017 року Нікопольським відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритого подвійного перелому нижньої щелепи, травматичного розриву слизової нижньої щелепи, травматичного сколу коронки 4-го зубу верхньої щелепи справа, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби та саден обличчя, які відповідно до висновку експерта №43, виданому 04.02.2017 року Нікопольським відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та таким чином подолавши волю потерпілого до опору, ОСОБА_3 заволодів печаткою із золота 585 проби вагою 8,15 грамів, яка належить ОСОБА_6 , а саме зняв з пальця його лівої руки. Відповідно до висновку товарознавчої експертизи №6296-16 від 18.01.2017 року ринкова вартість золотої печатки вагою 8,15 грам становить 9902,25 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 9902,25 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Крім того, 31.01.2017 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився біля будинку №2 по вул. Медичній в м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайому йому жінку ОСОБА_7 , яка йшла по тротуарній алеї в бік будинку АДРЕСА_3 , на плечі якої знаходилась жіноча сумка з її особистими речами. В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_3 з корисливих спонукань винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна у ОСОБА_7 , а саме жіночої сумки з майном останньої. Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час ОСОБА_3 дочекався, коли потерпіла ОСОБА_7 звернула з тротуарної алеї і дійшла до будинку АДРЕСА_3 , та з метою незаконного заволодіння жіночою сумкою направився слідом за ОСОБА_7 . Цього ж дня о 19 годині 10 хвилин, прослідувавши за потерпілою та наздогнавши її біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, повторно, протиправно, з корисливих спонукань, збоку підійшов до ОСОБА_7 та схопився руками за сумку, яка знаходилась у потерпілої в руках. Однак потерпіла ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_3 , почала чинити опір, а саме сильніше тримати сумку в обох руках, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої в момент заподіяння, штовхнув потерпілу рукою, від чого остання не втрималась на ногах та упала на землю. Після чого ОСОБА_3 шляхом ривку відкрито заволодів жіночою сумкою, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходились: - гроші в сумі 300 грн.; - пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_7 ; - мобільний телефон марки «Samsung» моделі «В5702», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №1253-17 від 27.03.2017 року складає 298 грн., в якому знаходилась сім-карта оператору мобільного зв`язку «Київстар», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №1253-17 від 27.03-2017 року складає 50 грн., на рахунку якої грошових коштів не було тa сім-картою оператору мобільного зв`язку «МТС», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №1253-17 від 27.03.2017 року складає 50 грн., на рахунку якої грошових коштів не було; - таблетки, котрі для потерпілої матеріальної цінності не представляють; - гаманець з шкірозамінника, котрий для потерпілої матеріальної цінності не представляє; - робочі зошити, котрі для потерпілої матеріальної цінності не представляють; - ключі від вхідних дверей в кількості 10 штук, котрі для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 698 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

У процесі розгляду справи обвинувачений своєї вини у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.2 ст.186 КК України не визнав, проте своїх показань не надав.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, вина останнього підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілих, свідків.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, згідно яких повідомив, що 04.12.2016р. приблизно о 18.00 годині він з другом вийшов з кафе «Ідеал», з яким вони розійшлися та він сам попрямував додому. При цьому помітив, що вслід за ним йшло двоє людей. Не встигши зайти у свій під`їзд, він отримав удар по голові невідомим предметом. Після цього обвинувачений своєю рукою наніс йому приблизно 4 ударів у щелепу. Він запитав у обвинуваченого: «Слов`ян, для чого ти це робиш?». Після цього його збили з ніг та почали наносити удари по всьому тілу. У цей час обвинувачений зняв із його руки золоту каблучку із чорним ромбом усередині, яка була йому подарована. Це побиття тривало приблизно 10 хв. Тих хто його бив було двоє, один з них обвинувачений. Потім, він втратив свідомість, а прийшовши до тями обвинуваченого вже не було. Після чого він пішов додому та розповів про все, що трапилось своїй матері. Обвинуваченого він впізнав в лице, оскільки був з ним знайомий раніше у зв`язку із тим, що обвинувачений допомагав йому знайти осіб, які у нього викрали золоті прикраси, за що він обвинуваченому платив грошові кошти. За такою допомогою до обвинуваченого він звертався неодноразово. Зазначив, що внаслідок нападу він тривалий час лікувався, оскільки йому були спричинені тілесні ушкодження. Також зазначив, що перебуваючи в кафе «Ідеал» він купив алкогольні напої 250 мл. горілки, проте до кінця не допив. Крім того повідомив, що перебуваючи у поліції надав показання по обставинах вчиненого злочину та впізнав у нападнику ОСОБА_3 . Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання, згідно яких повідомила, що 04.12.2016р. ввечері приблизно о 18.00 годині вона йшла в районі 35-мікрорайону біля будинку №14 по вул. Г.Тикви у м.Покров Дніпропетровської області, де її зустріли працівники поліції та попросили бути понятою. Повідомила, що у потерпілого ОСОБА_6 була зламана щелепа, на носі була кров. Потерпілий сказав, що на нього напав знайомий на ім`я « ОСОБА_9 » і забрав золоту каблучку. Вона не пам`ятає, чи був ще хтось. Там були працівники поліції і потерпілий. В інших слідчих діях участі вона не приймала. Від потерпілого запаху алкоголю вона не чула. Також вказала, що протокол підписала, але не читала його.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання, згідно яких повідомив, що на початку грудня 2016р. він повертався додому. Коли йшов біля будинку №14 по вул. Г.Тикви у м.Покров, його зупинили працівники поліції і попросили бути понятим. Ще були потерпілий, інший понятий, працівники поліції. Потерпілий сказав, що на нього напав «Слов`ян». Потерпілий був побитий, все обличчя у нього було в крові, а також кров була біля під`їзду будинку. Також повідомив, що протокол він підписував, при цьому права йому працівники поліції роз`яснювали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала показання, згідно яких повідомила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_6 04.12.2016р., в неділю син прийшов додому весь у крові та у нього була зламана щелепа. Вона викликала поліцію. Приїхала поліція та забрали її сина. До 23 години він був у поліції, потім його повезли до лікарні. На другий день вони знову пішли до лікарні та у подальшому сина направили на лікування до м.Дніпро. Також повідомила, що її син їздить на заробітки до Росії. Він поїхав у Росію в лютому 2018р. та на даний час знаходиться там. Син їй розповідав, що він йшов з кафе «Ідеал» і коли підійшов до під`їзду свого будинку, ззаду на нього напав «Слов`ян» та зірвав з його руки золоту каблучку. При цьому син їй сказав, що «Слов`ян» застосував до нього прийоми з боротьби. Син був випивший.

Додатково допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомила, що під час розгляду даного кримінального провадження у іншому складі суду, обвинувачений погрожував ОСОБА_12 та вказав, що розправиться з ним, якщо він дасть показання проти нього та вказав, що ОСОБА_12 повинен сказати, що це він взяв телефон. Також повідомила, що обвинувачений погрожував ОСОБА_13 , якщо він дасть у суді показання проти нього.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 надала показання, згідно яких повідомила, що вона працює в кафе «Ідеал» продавцем. Взимку ввечері прийшов ОСОБА_15 , посидів і приблизно о 18.00 годині пішов додому. Спочатку до кафе зайшов товариш потерпілого ОСОБА_16 , а потім потерпілий. Потерпілий того дня заходив до кафе декілька разів. На протязі дня він випивав. Приблизно через 40 хвилин, може годину, після того, як потерпілий пішов з кафе, їй стало відомо про злочин. Їй подзвонив ОСОБА_16 і сказав, що йому подзвонила мати потерпілого і сказала, що ОСОБА_17 побили біля під`їзду. Про те, що пропали речі, вона не чула. При цьому повідомила, що вона не бачила, чи була у ОСОБА_17 печатка, але знала, що він її купив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав показання, згідно яких повідомив, що до нього приходили працівники поліції і запитували, чи хтось приносив йому на реалізацію золоту каблучку та описали останню. Однак до нього з пропозицією купити каблучку ніхто не звертався. Співробітники поліції склали протокол, який він підписав. Також зазначив, що ОСОБА_3 нічого ніколи йому на реалізацію не приносив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надав показання, згідно яких повідомив, що він знайомий із потерпілим ОСОБА_6 , оскільки вони разом навчались у школі. Повідомив, що він прийшов у кафе «Ідеал» до своєї співмешканки та сидів біля барної стійки. У кафе був ОСОБА_6 , який випивав, при цьому ані синяків, ані крові у нього на обличчі не було. Повідомив, що потерпілий пішов з кафе приблизно о 18:00 год., при цьому вони пішли у різні сторони.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що вона працює тренером в дитячо-юнацькій спортивній школі. В кінці січня 2017р. ввечері приблизно о 19.00 годині вона поверталась з роботи додому. Вже горіли ліхтарі. Коли підходила до свого будинку, з боку будинку вийшов незнайомий чоловік і вони зустрілися з ним обличчями. Обвинувачений почав виривати з її рук сумку, але йому це не вдалося, тоді він штовхнув її своєю рукою спереду в область грудної клітини, після чого вона впала і він вирвав у неї сумку та побіг. У сумці були медикаменти, пенсійне посвідчення, журнали, гроші, ключі, мобільний телефон «Самсунг». Вона пішла додому та викликала поліцію. Також повідомила, що у неї були гематома голови та пошкодження великого пальця лівої руки. Також зазначила, що вона бачила обвинуваченого в обличчя та у подальшому впізнала його. Матеріальні збитки їй відшкодовані частково, працівники поліції повернули лише мобільний телефон, гроші та інші речі їй не повернуто. Просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальні збитки в розмірі 300 грн.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надав показання, згідно яких повідомив, що ОСОБА_3 , який є його знайомим, запропонував йому придбати телефон, на що він відмовився. Це було 31.01.2017р. приблизно о 21.00 годині. Це був телефон «Самсунг» слайдер, сірий, корпус пластмасовий, у робочому стані. При цьому ОСОБА_3 сказав, що в цей день він забрав у жінки сумку в районі пожежної служби, де був даний телефон. Вказав, що ОСОБА_12 він не знає. Сам він телефон нікому не продавав. Зазначив, що він ходив до поліції на відмітку, так як був судимий за ст.186 КК України, де його і запитали чи йому хтось пропонував купити телефон. Даний телефон йому працівники поліції пред`явили та впізнав його за маркою та кольором як той, що йому пропонував купити ОСОБА_3 .

Крім того, у судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_12 , який надав показання, згідно яких повідомив, що працівники поліції вилучили у нього телефон і він сказав, що це Слави, але не мав на увазі ОСОБА_20 . ОСОБА_21 нічого йому не продавав, а продавав ОСОБА_22 . Це був телефон «Самсунг Дуос» коричневий, слайдер. Телефон йому приніс ОСОБА_22 взимку 2017р., якого він може впізнати. Також повідомив, що у той час, коли він давав свідчення на досудовому розслідуванні він перебував у поганій психічній формі, тому що знаходився на метадоновій програмі, а протокол допиту підписував у стані наркотичного сп`яніння.

Також, у судовому засіданні проведено одночасний допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , де свідки надали показання:

ОСОБА_12 зазначив, що в кінці січня 2017р. телефон йому приніс ОСОБА_13 та отримав за нього грошові кошти. Це був телефон слайдер, темно червоний на дві сім-карти. За вказаний телефон він дав ОСОБА_13 метамфетамін. Потім даний телефон у нього вилучили працівники поліції. Також вказав, що ОСОБА_13 пропонував йому придбати ще один телефон, проте він відмовився. Крім того вказав, що з ОСОБА_3 він давно знайомий, однак ОСОБА_3 йому будь-якого майна на продаж не приносив.

ОСОБА_13 : вказав, що він не знає ОСОБА_12 . Будь-якого телефону ОСОБА_12 він не продавав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 надала суду показання, відповідно до яких повідомила, що вона знайома із обвинуваченим, оскільки вони зустрічались. Повідомила, що зимою, точну дату вона не пам`ятає, приблизно о 12:00 год. вона зустрілась із обвинуваченим по вул..Центральній у м.Покров, вони покурили 15 хв. після чого розійшлися. Потім він прийшов до неї додому о 15:00 год. та вони пішли на ігрові автомати, звідки вони вийшли приблизно о 17:00 год. та пішли додому до ОСОБА_3 , де перебували до 20:00 год. Пізніше подзвонили до товариша та пішли до нього за грошима, після чого пішли до ОСОБА_3 додому. Це було біля 21 год. Також повідомила, що потерпілий ОСОБА_15 просив у обвинуваченого за грошову винагороду знайти його золоті речі, які були у нього викрадені, проте обвинувачений не знайшов їх. Також вказала, що 31.01.2017р. приблизно з обіду та до вечора вона весь час перебувала із обвинуваченим у нього вдома. Лише вечором вони вийшли у магазин, а коли поверталися назад біля під`їзду будинку обвинуваченого його затримала поліція та розпитували щодо жінки, яку пограбували.

Від допиту інших свідків обвинувачення прокурор відмовився в судовому засіданні та в подальшому на їхньому допиті не наполягав.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001132 від 05.12.2016 року, відповідно до якого 04.12.2016р. приблизно о 18 годині невідома особа, знаходячись біля 3-го під`їзду будинку №14 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області, відкрито із застосуванням насилля, небезпечного для здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , заволоділа золотою печаткою 585 проби, вагою 8,15 грам, належною останньому, чим спричинила матеріальний збиток (а.с.1 т.4);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 04.12.2016р., відповідно до якого 04.12.2016р. приблизно о 18.00 годині невідома особа, знаходячись біля 3-го під`їзду будинку №14 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області відкрито з застосуванням насилля, яке не є небезпечним в момент вчинення заволоділа золотою печаткою (а.с.8 т.4);
-протоколом огляду місця події від 04.12.2016р. та фото таблицею, відповідно до якого на ділянці місцевості біля 3-го під`їзду будинку №14 по вул. Г.Тикви в м. Покров Дніпропетровської області на снігу маються сліди бурого кольору, зовні схожі на кров. При вході до під`їзду відразу за дверима на підлозі наявні сліди бурого кольору, зовні схожі на кров. (а.с.10-19, 33 т.4);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.12.2016р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав під номером 2 чоловіка, який 04.12.2016р. приблизно о 18 годині з застосуванням насилля відкрито викрав золоту печатку. Згідно довідки до протоколу предявленн особи для впізнання за фотознімками на фотознімку №2 зображений ОСОБА_3 (а.с.22, 29-30 т.4);
-висновком судово-товарознавчої експертизи №6296-16 від 18.01.2017р., відповідно до якого станом на 04.12.2016р. ринкова вартість золотої печатки 585 проби вагою 8,15г становить 9902,25 грн. (а.с.105-108 т.4);
-випискою з медичної карти стаціонарного хворого №8614, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 знаходився у відділенні щелепно-лицевої хірургії КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» в період з 05.12.2016р. до 10.12.2016р. з діагнозом: відкритий перелом нижньої щелепи справа в області суглобного відростку (а.с.122 т.4);

-висновком судово-медичної експертизи №43 від 04.02.2017р., складеного Нікопольським міжрайонним відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», відповідно до якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді - відкритого подвійного перелому нижньої щелепи, травматичного розриву слизової нижньої щелепи, травматичного сколу коронки 4-го зубу верхньої щелепи справа - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді - саден обличчя, гематом волосної частини голови - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів або від ударів об такі предмети (а.с.141-142 т.4);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 04.02.2017р. за участю потерпілого ОСОБА_6 та оптичним диском до протоколу слідчого експерименту, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав на місцевості про всі обставини вчиненого відносно нього розбійного нападу, який мав місце 04.12.2016р. близько 18 години біля входу до під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 (а.с.156-158 т.4);
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000079 від 01.02.2017 року, відповідно до якого 31.01.2017р. приблизно о 19 годині невідома особа, знаходячись на пішохідній алеї біля будинку №2 по вул. Медична в м. Покров Дніпропетровської області, шляхом ривка відкрито заволоділа жіночою сумкою, в якій знаходилось майно, належне ОСОБА_7 (а.с.1 т.5);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_7 від 31.01.2017р., відповідно до якого 31.01.2017р. приблизно о 19.00 годині невстановлена особа біля будинку №2 по вул. Медична в м. Покров Дніпропетровської області відкрито заволоділа її майном (а.с.8 т.5);
-протоколом огляду місця події від 31.01.2017р., відповідно до якого на ділянці місцевості, а саме пішохідної алеї, розташованої по вул. Медичній в м. Покров Дніпропетровської області неподалік від будинку №2 слідів боротьби, слідів РБК виявлено не було (а.с.10 т.5);
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2017р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала чоловіка, який знаходиться ліворуч у самому кінці, який 31.01.2017р. вирвав у неї з руки жіночу сумку біля будинку №2 по вул.. Медичній в м. Покров. Впізнана особа ОСОБА_3 (а.с.19-20 т.5);
-висновком судово-товарознавчої експертизи №1253-17 від 27.03.2017р., відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «В5702» на момент скоєння злочину, тобто 31.01.2017р. складала 298,00 грн.; ринкова вартість сім-карти оператору мобільного зв`язку «Київстар» на момент скоєння злочину, тобто 31.01.2017р. складала 50,00 грн.; ринкова вартість сім-карти оператору мобільного зв`язку МТС на момент скоєння злочину, тобто 31.01.2017р., складала 50,00 грн. (а.с.25-27 т.5);
-протоколом огляду предмету від 01.02.2017р., а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі «В5702», відповідно до якого оглядом встановлено, що вказаний телефон добровільно видав ОСОБА_12 , який було опечатано та вилучено до Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.41-42 т.5).
У той же час досліджені у судовому засіданні: протокол обшуку від 09.12.2016р. за адресою АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_24 , де зареєстрована та проживає ОСОБА_23 , відповідно до якого в ході проведення обшуку золоту печатку 585 проби вагою 8,15г та інших речових доказів не виявлено (а.с.48-50 т.4); протокол обшуку від 09.12.2016р. за адресою АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_3 , відповідно до якого в ході проведення обшуку вилучено пральний порошок «Tide», спортивну куртку чорного кольору з емблемою «Nike», чоловічі штани чорного кольору «Luxor», чоловічі кросівки чорного кольору «New yubunew» (а.с.61-65 т.4); висновок судово-імунологічної експертизи №89/Н від 07.02.2017р., відповідно до якого на куртці, брюках і кросівка, які належать ОСОБА_3 , наявність крові не встановлена (а.с.71-72 т.4); висновок судово-медичної експертизи №90 від 26.01.2017р., відповідно до якого в змивах з поверхонь обох рук ОСОБА_3 , представлених на дослідження, наявність крові не встановлено, клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені (а.с.78-79 т.4) - не містять відомостей про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному процесі відповідно до ст..91 КПК України.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Надаючи юридичну оцінку показанням потерпілих та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 суд враховує, що вказані потерпілі та свідки були безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352, 353 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст.91 КПК України.

Показання вищевказаних потерпілих та свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явлених обвинуваченнях за наведених вище фактичних обставин.

Водночас, оцінюючи показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_23 щодо їх належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку з іншими доказами, які були дослідженні у судовому засіданні, суд враховує, що вказані свідки перебувають у дружніх стосунках із обвинуваченим, що останніми не заперечувалось у судовому засіданні. При цьому показання свідка ОСОБА_12 суд вважає недостовірними, оскільки надані останнім у судовому засіданні показання щодо того, що обвинувачений не передавав йому викрадений у потерпілої ОСОБА_7 телефон, а останній йому продав ОСОБА_13 , спростовуються здобутими в ході судового засідання доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка безпосередньо вказала на ОСОБА_3 як на особу, яка відкрито викрала у неї телефон, показаннями свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що він не знайомий із ОСОБА_12 та телефон ОСОБА_12 не продавав, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2017р., відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала ОСОБА_3 , як чоловіка, який відкрито викрав у неї майно та протоколом огляду предмету від 01.02.2017р., а саме мобільного телефону марки «Samsung» моделі «В5702», який добровільно видав ОСОБА_12 .
Також суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні надала показання про те, що на час вчинення інкримінованих ОСОБА_3 злочинів, останній весь час перебував поруч із нею та кримінальних правопорушень не вчиняв, оскільки вказані показання свідка не підтверджуються та повністю спростовуються здобутими у ході судового розгляду доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 , які є належними, допустимими та достовірними та у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187 та ч.2 ст.186 КК України, а також дослідженими у судовому засіданні письмовими документами.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні письмові докази та висновки експертів, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Питання про умисел суд вирішив виходячи із сукупності всіх обставин вчинених обвинуваченим діянь.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і доведеності в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а також їх характер та суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив нові злочини в період застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання протягом невідбутої частини покарання, на обліку у лікарів терапевта, інфекціоніста, нарколога, психіатра, фтизіатра та органу пробації не перебуває, а також обставини, які обтяжують покарання, відсутність пом`якшуючих покарання обставин,а також враховуючи, що матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_7 відшкодовані частково шляхом повернення викраденого майна, потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки не відшкодовані, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

З огляду на те, що кримінальні правопорушення за ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України вчинені ОСОБА_3 протягом невідбутої частини покарання у період застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити відповідно до ст.71 КК України шляхом часткового складення покарання, призначеного за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 05.12.2012 року.

Відповідно до ч.5 ст..72 КК України у редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015р. «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк відбуття остаточно призначеного покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення, відбутий ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Даючи юридичну оцінку заявленим у межах кримінального провадження цивільним позовам потерпілих ОСОБА_7 на суму 300 грн. та ОСОБА_6 на суму 17 000 грн. суд виходить із наступного.

Згідно ст..127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У свою чергу ст..128 КПК України унормовано, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В силу вимог ст..129 даного кодексу, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Так, відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За таких обставин, зважаючи що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а відтак і заподіяння потерпілій збитків на суму викраденого майна, зокрема, 300 грн., доведена повністю, цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення 300 грн. підлягає до задоволення у повному обсязі, оскільки підтверджується наданими сторонами та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Крім того суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 в частині стягнення з ОСОБА_3 вартості викраденого майна, а саме золотої каблучки 585 проби вагою 8,15 грамів, вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи №6296-16 від 18.01.2017 року становить 9902,25 грн. Водночас у задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки останні потерпілим як цивільним позивачем не обґрунтовані та не підтверджені жодними доказами, у тому числі щодо суми понесених потерпілим витрат.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо скасування арешту майна вирішити відповідно до ст.96-1 КК України, ст..100 КПК України, оскільки відсутні підстави для спеціальної конфіскації майна, відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України та п.1 ч.9 ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою, клопотань про його зміну чи скасування учасниками процесу не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явлених обвинуваченнях за за ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.187 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду від 05.12.2012 року у виді 1 року позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 6 (шести) років та 6 (шести) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з моменту його затримання, тобто з 21.02.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст..72 КК України у редакції Закону України №838-VІІІ від 26.11.2015р. «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах даного кримінального провадження, з 21.02.2017р. по дату набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 9902 (девять тисяч дев`ятсот дві) грн.. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 матеріальні збитки в розмірі 300 (триста гривень) 00 копійок.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 374,20 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2016р. на вилучене під час обшуку майно, а саме: спортивну куртку чорного кольору «Nike», штани чорного кольору «Luxor», кросівки «New yubunew», розпечатану упаковку прального порошку «Tide» після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази по справі:

- спортивну куртку чорного кольору «Nike», штани чорного кольору «Luxor», кросівки «New yubunew», розпечатану упаковку прального порошку «Tide», які знаходяться в камері схову Покровського ВП - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- змиви з обох рук ОСОБА_3 , які запаковані в пакети, які знаходяться на зберіганні в камері схову Покровського ВП після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung» В5702», який знаходиться на зберіганні в камері схову Покровського ВП після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 діб з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1