Справа № 344/841/20
Провадження № 4/344/1/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківськ в залі суду скаргу ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 від 03 травня 2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та прапорщика ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.254, 254-1 КК України (в редакції 1960 року), -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду надійшла скарга ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 від 03 травня 2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та прапорщика ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.254, 254-1 КК України (в редакції 1960 року).

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Одночасно, суд звертає увагу, що справа вже двічі відкладалася у зв`язку з неявкою скаржника в судове засідання, який подавав клопотання про відкладення розгляду скарги з тих чи інших підстав. Зокрема, в своєму клопотанні від 05.02.2020 року ОСОБА_4 просив суд відкласти розгляд скарги на зручний для нього час, в період з 12.02.2020 року по 14.02.2020 року. Проте, 14.02.2020 року ОСОБА_4 втретє не з`явився в судове засідання. На переконання суду така поведінка представника скаржника свідчить виключно на зловживання своїми процесуальними правами, з метою затягування розгляду скарги, що може призвести до порушення розумних строків розгляду справи, що передбачено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основополоних свобод та є неприпустимим. Більше, того, суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.236-2 КПК України (в редакції 1960 року), скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи повинна бути розглянута протягом десяти днів, в той же час скарга ОСОБА_4 подана до суду ще 14.03.2018 року. З урахуванням наведеного, виходячи з того, що суд, відповідно до вимог ч.2 ст.236-2 КПК України (в редакції 1960 року), з урахуванням поданих матеріалів скарги, не вважає за необхідне заслуховувати пояснення особи, яка подала скаргу, розгляд вказаної скарги слід здійснити за участю осіб, які з`явились в судове засідання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення скарги заперечив, вважає, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 від 03 травня 2002 року винесена відповідно до вимог закону. Крім цього, скаржником пропущено строк звернення до суду, а поведінка ОСОБА_4 в частині оскарження згаданої постанови свідчить виключно про зловживання правом. З урахуванням згаданих обставин, прокурор просив прийняти одне з рішень, передбачених ст.236-2 КПК України (в редакції 1960 року), а саме залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_7 та прапорщика ОСОБА_8 за ознаками злочинів, передбачених ст.ст.254, 254-1 КК України (в редакції 1960 року), суд вважає, що скарга є безпідставною, необґрунтованою, яка не може бути задоволена судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.99 КПК України (в редакції 1960 року), при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя своєю постановою відмовляють у порушенні кримінальної справи, про що повідомляють заінтересованих осіб і підприємства, установи, організації.

Відповідно до вимог ст.236-1 КПК України (в редакції 1960 року), скарга на постанову органу дізнання, слідчого, прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи подається особою, інтересів якої вона стосується, або її представником до районного (міського) суду за місцерозташуванням органу або роботи посадової особи, яка винесла постанову, протягом семи днів з дня отримання копії постанови чи повідомлення прокурора про відмову в скасуванні постанови.

Як встановлено судом, скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону капітана юстиції ОСОБА_6 від 03 травня 2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи надійшла до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 14 березня 2018 року та надіслана поштовим відправленням 12 березня 2018 року, тобто, заявник звернувся до суду з відповідною скаргою з пропущенням семиденного строку, що зазначений в ст.236-1 КПК України (в редакції 1960 року).

При цьому, посилання ОСОБА_4 на те, що фактично копію оскаржуваної постанови він, як захисник ОСОБА_5 отримав у апеляційному суді Хмельницької області 01 березня 2018 року, у зв`язку з чим просить поновити строк на оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи є безпідставним, з наступних підстав.

Так, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_5 , якого представляє ОСОБА_4 , було засуджено вироком військового місцевого суду Івано-Франківського гарнізону від 05 липня 2002 року за ч.2 ст.423 та ч.2 ст. 425 КК України. Саме в рамках вказаної кримінальної справи слідчим військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону капітаном юстиції виносилась оскаржувана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 травня 2002 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . ОСОБА_5 ознайомлювався з матеріалами кримінальної справи щодо себе, в яких містилася оскаржувана постанова про відмову в порушенні кримінальної справи. Як вбачається зі змісту матеріалів кримінальної справи (кримінальна справа №1-11/02, том 4, а.с. 28-30) в період часу з 10 травня 2002 року по 31 травня 2002 року ОСОБА_5 та його захисник ознайомилися з матеріалами кримінальної справи в 4-х томах, про що свідчать їх особисті підписи на протоколах оголошення обвинуваченому та захиснику про закінчення попереднього слідства та ознайомлення з матеріалами кримінальної справи від 10 травня 2002 року-31 травня 2002 року.

Саме тому, посилання ОСОБА_4 на те, що строк на оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 03 травня 2002 року слід відраховувати з моменту отримання ним копії вказаної постанови є необґрунтованим. Будь-яких інших належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду представлено не було.

Більше того, суд вважає подання ОСОБА_4 скарги через шістнадцять років після прийняття слідчим військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 відповідної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 03.05.2002 року, за згаданими вище судом обставинами, є ніщо інше, як зловживання скаржником своїми процесуальними правами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.236-2 КПК України (в редакції 1960 року), розглянувши скаргу на постанову про відмову в порушенні справи, суддя приймає одне з таких рішень: 1) скасовує постанову про відмову в порушенні справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки; 2) залишає скаргу без задоволення.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.236-2 КПК України (в редакції 1960 року) її слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.22, 99, 236-1, 236-2 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону ОСОБА_6 від 03 травня 2002 року про відмову в порушенні кримінальної справи залишити без задоволення.

На постанову може бути подана сторонами апеляція в Івано-Франківський апеляційний суд на протязі семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1