Справа №705/3170/18
1-кп/705/344/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
особи, яка скоїла
суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4
захисника- адвоката ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000703 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.05.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Уманського ВП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

На обґрунтування даного клопотання слідчий посилається на такі факти.

ОСОБА_4 , 15.05.2018 близько 00 год. 39 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в приміщенні кафе «Барзо», що по вул. Європейська, 50 м. Умань, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з вішалки, що знаходилась біля виходу з вищевказаного кафе, таємно викрав куртку «WitWork», чорного кольору, що належала ОСОБА_8 , вартість якої згідно висновку експерта № 10/188 від 25.05.2018 становить 1003 гривні, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Доказами, які підтверджують вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України є:
- витяг з кримінального провадження № 0000703 від 15.05.2018 року, з якого вбачається, що відомості внесені за ч. 1 ст. 185 КК України за заявою потерпілого ОСОБА_8 , з приводу того, що 15.05.2018 близько 00 год. 39 хвилин, невідома особа, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні кафе «Барзо», що по вул. Європейська, 50 м. Умань з вішалки, що знаходилась біля виходу з вищевказаного кафе, викрала куртку «WitWork», чорного кольору, що належить ОСОБА_8 ;
- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 15.05.2018 року, відповідно до якої визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000703 від 15.05.2018 року, в якості речового доказу диск з відеозаписом із камер відео спостереження приміщення кафе-бару «Барзо» за 15.05.2018 рік та фото таблицею до неї;

- протокол огляду предмету (компакт диску золотистого кольору, «DVD-R», з написом « VS» із відеозаписом із камер відео спостереження кафе бару «Барзо») від 15.05.2018 року;
- переглянутий в судовому засіданні відеозапис із камер відео спостереження кафе бару «Барзо», що був визнаний речовим доказом по справі та оглянутий 15.05.2018р.;
- протокол визнання речовим доказом куртки чорного кольору з написом «WitWork» від 15.05.2018 року;
- протокол огляду предмету - куртки чорного кольору з написом «WitWork» від 15.05.2018 року з фото таблицями до нього;
- висновок експерта № 10/188 від 25.05.2018 р., з якого вбачається, що ринкова вартість куртки «WitWork», чорного кольору, станом на 15 травня 2018 року, могла становити - 1003 грн.;
-розписка потерпілого ОСОБА_9 про отримання речового доказу - куртку «WitWork», чорного кольору, на відповідальне зберігання, від 25.05.2018 року;

-покази свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні підтвердив, що в травні 2018 року він відпочивав разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у барі «Барзо». Всі вони вживали спиртні напої. Також, він підтвердив, що ОСОБА_12 взяв з вішалки в середині бару та вдягнув на себе куртку, а потім повернувся до бару та взяв іншу куртку (обидві куртки були схожі між собою, конкретно описати він їх не зміг, лише посилався на те, що вони були темні і шкіряні). Також, в своїх показах свідок посилався на те, що на слідуючий день він приїжджав до ОСОБА_13 і той йому повідомив, що переплутав у барі та «…сп`яну взяв чужу куртку…» і посилався на те, що не знає, що робити, бо буде проблемна ситуація.

Згідно довідки Уманської лікарні №2 від 17.05.2018 року за № 131, ОСОБА_4 на обліку в нарковідділенні УЛ№2 не перебуває.
Згідно довідки Уманської лікарні №2 від 18.05.2018 року за № 151, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він помилково взяв чужу куртку перебуваючи у барі «Барзо». Уже вийшовши на двір він виявив, що це не його куртка, однак, коли він повідомив це якимось хлопцям, то вони запропонували її продати. Він не хотів використовувати чужі речі і щоб зберегти куртку, забрав її собі ( без наміру нею заволодіти). Також він пояснив, що на наступний день, десь після 15 години, він повернувся у бар, куртку, яку він помилково взяв, повішав назад на вішалку і коли піднявся на гору, то йому сказали, що куртка належить ОСОБА_14 і він уже повідомив поліцію про її крадіжку. Також, він посилався на те, що вибачився перед потерпілим та пояснив, що наміру викрадати куртку у нього не було.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 248 від 03.07.2018 року в ОСОБА_4 наявні прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з психотичними афективними, галюцинаторно-маячними розладами, процесуальними змінами емоційно-вольової сфери і мислення (термін спостереження менше року), через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 відмічаються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми з психотичними афективними, галюцинаторно-маячними розладами, процесуальними змінами емоційно-вольової сфери і мислення (термін спостереження менше року), через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі і за своїм психічним станом через відмічену в клінічній картині галюцинаторно-маячну симптоматику, прояви психопатоподібної поведінки і ауто агресії, процесуальні зміни емоційно-вольової сфери і прояви некриточності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що виключає можливість призначення покарання.
Тому суд приходить до висновку, що кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_4 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.
Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно із ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Відповідно до ч.4 ст.94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу з загальним наглядом може бути застосована судом, щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в примусовому порядку.
Згідно ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю в разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказував, що він приймав участь у кримінальному провадження під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. При цьому, він також вказував, що докази досліджені в судовому засіданні він вважає належними і допустимими, які доводять факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння. Посилаючись на обставини справи захисник просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.
Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні вказувала на наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Вислухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання відносно ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, захисника та законного представника, особи, стосовно якої надійшло клопотання, потерпілого, свідка, враховуючи висновок судової психіатричної експертизи, а також з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь, суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Таким чином, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності і на даний час не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, суд застосовує до нього примусові заходи медичного характеру.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.
Вирішуючи питання про речові докази у справі, суд керується ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93-94 КК України, ст.ст. 92,284, 285-288, 395, 512-513, 516 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 2 ст. 185 КК України в стані неосудності, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази:
- диск DVD-R із відеозаписом з камер спостереження в приміщенні кафе «Барзо», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження;
- куртку «WitWork» чорного кольору, яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , -залишити власнику за належністю.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1