У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1572/20

№ 1-кс/183/432/20

20 березня 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні№0000448 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

слідчий Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 16.03.2020 до Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що невідома особа знаходячись в приміщенні «Нової пошти» на вул. Лісна смт. Черкаське направила посилку всередині якої знаходяться наркотичні засоби.

В приміщенні «Нової Пошти» за адресою: вул. Дачна, 5, смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «NokiaRM 1110» imei 1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім-картою абонента «Київстар» НОМЕР_3 .

Враховуючи вимоги ст.170 КПК України, беручи до уваги, що тимчасово вилучені в ході огляду місця події речі є предметом кримінального правопорушення, та незастосування арешту зазначеного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, зумовить можливе вчинення аналогічних кримінальних правопорушень за допомогою вже тимчасово вилучених речових доказів, слідчий просив задовольнити клопотання.

У судове засідання слідчий Новомосковського ВПГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 не з`явилась, про день та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, підтримавши його, тому слідчий суддя вважає, що неприбуття слідчого не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Неприбуття власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, дослідивши обставини справи, вважає, клопотання обґрунтоване, та таким, що підлягає задоволенню.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 16.03.2020 року за № 0000448 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Судом встановлено, що в приміщенні «Нової Пошти» за адресою вул. Дачна 5, смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської ОСОБА_6 добровільно видав для огляду мобільний телефон марки «NokiaRM 1110» imei 1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 з сім-картою абонента «Київстар» НОМЕР_3 , які були вилучені, що підтверджується протоколами огляду місця події та протоколом обшуку.

Постановою слідчого від 17.03.2020 р.тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом та залучено до кримінального провадження.Отже, з метою запобіганню зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоди кримінальному провадженню, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище тимчасово вилучене майно.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд вважає, що слідчий довів наявність достатніх підстав вважати, що наявні підстави накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення його збереження, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171 КПК України, суд,

постановив :

накласти арешт на тимчасове вилучене майно : мобільний телефон марки «NokiaRM 1110» imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 з сім-картою абонента «Київстар» НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1