Справа № 727/2770/20
Провадження № 1-кп/727/191/20
У Х В А Л А
28 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасників судового провадження:
захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого
обвинуваченого ОСОБА_5
За даними реєстру матеріалів досудового розслідування і відповідної розписок від 27.03.2020 р. ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 було вручено копію обвинувального акту
Справу передано на розгляд судді, в порядку визначеному ст. 35 КПК України.
В підготовчому засіданні при поставленому на обговорення питанні об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , прокурор не заперечував та просив вищенаведені кримінальні провадження щодо обвинуваченого об`єднати. Проти об`єднання кримінальних проваджень не заперечували обвинувачений та в його інтересах захисник.
Від потерпілої ОСОБА_6 в суд поступило клопотання про розгляд справи за її відсутності. Інші потерпілі в засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день і час розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки, суду не надали.
Суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу. При цьому, прокурор та обвинувачений і в його інтересах захисник не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за відсутності потерпілих.
Суд заслухавши доводи учасників судового провадження з приводу об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 , зважає на наступне.
Частиною 2 статті 334 КПК України, визначено, у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання, що було здійснено відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи 727/2770/20 (провадження №1-кп/727/191/20) між суддями від 31 березня 2020 року. Частиною 1 статті 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
В засіданні, в учасників процесу, з`ясовано, що підстав для закриття або зупинення кримінального провадження немає. Обвинувальні акти, складені відповідно до вимог КПК України. Порушень вимог закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду не встановлено.
В підготовчому судовому засіданні прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , заявлено клопотання про застосування на даній стадії процесу до ОСОБА_5 обвинуваченого, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Мотивує доводи клопотання тим, що в ході досудового розслідування ОСОБА_5 22.01.2020р., та 11.03.2020 року, 13.03.2020 року було повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Посилаються в клопотанні на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, які відповідно, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому у відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено було наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , сторона обвинувачення покладає наявність обставин, які свідчать про те, що обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків оскільки останній може переховуватися від суду (враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та санкцію за вчинене, з метою уникнення покарання; - незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - перебуваючи на волі, вчинити нові злочини, з врахуванням того, що на даний час, органом досудового розслідування, ОСОБА_5 підозрюється і у вчиненні, ще ряду крадіжок (29 епізодах). Просять, клопотання задовольнити.
Заслухавши доводи клопотання, думку учасників судового провадження, суд зважає на наступне.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1 28/1-р-2017) від 23.11. 2017 року визначено, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини.
Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кодексу). Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу ч.2 ст. 331 КПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.
Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.
Ухвалою від 23.01.2020 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Чернівці, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном дії до 21.03.2020 року.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. . 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", згідно із яким, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення…..
Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії», п. 152 визначає, що «…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно…Передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку…

Рішенням, у справі «Москаленко проти України»; визначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено…., є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості тяжкого злочину, ризики, ризики наведені прокурором на даний час , не зменшилися, є дієвими, зокрема, такі, як ризик переховування, у разі перебування ОСОБА_5 на волі від суду; - ризик впливу останнього на потерпілих, свідків, які в судовому засіданні безпосередньо допитані не були, - ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення та суд, приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків; судом, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги та неможливості відвідування судових засідань.

Строк утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих пп. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає, за можливе визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Визначаючи розмір застави, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 182 КПК України, суд бере до уваги обставини кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , його матеріальний стан, та приходить до висновку, за необхідне визначити розмір застави передбачений п.1 ч.5 ст. 182 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає, за необхідне, відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на обвинуваченого ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою особи, не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 31 ч.2, 284, 314 -316; 176-178, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, суд У Х В А Л И В:

Об`єднати матеріали кримінальних проваджень №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02. 2019 року (судова справа 727/2770/20 (провадження №1-кп/727/191/20)), та №0002752, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2019 року (судова справа №727/907/20 (провадження №1-кп/727/141/20) в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі Єдиний унікальний номер судової справи №727/907/20 (провадження №1-кп/727/141/20), відомості про що внести до автоматизованої системи документообігу суду.

Судову справу, об`єднану №727/907/20 (провадження №1-кп/727/141/20) з обвинувальними актами, по матеріалах кримінальних проваджень, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002752 від 08.12.2019 року та №0000331, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02. 2019 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду, одноособово суддею, визначеним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відкрите судове засідання на 05 травня 2020 року о 10 годині 00 хвилин, в приміщенні Шевченківського районного суду м. Чернівці (м. Чернівці, вул.. Кафедральна, 4), залі суду, про що повідомити учасників судового провадження.

В судове засідання підлягають виклику: сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 , потерпілі, згідно обвинувальних актів; сторона захисту захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого та підлягає конвоюванню з ДУ Чернівецька виправна установа № 33, через конвойну роту ІТТ ГУНП в Чернівецькій області в судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рахується за Шевченківським районним судом м. Чернівці.

Явку в судове засідання, учасників судового провадження, визнати обов`язковою.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185 КК України, на строк до 60 діб 25 червня 2020 року.

Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 43 000 (сорок три тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок МФО: 820172

Держказначейська служба України, м. Київ, код 26311401 ТУ ДСАУ в Чернівецькій області, рахунок UА 0008745.

Обвинувачений або заставодавець, мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого тимчасового місця проживання;

не залишати межі Чернівецької області без дозволу прокурора чи суду;

утриматися від спілкування з потерпілими і свідками

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 червня 2020 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» та після отримання і перевірки, протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор», негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому для відома та направити до ДУ Чернівецька виправна установа № 33 - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятиднів, з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1