Провадження № 1-кп/243/288/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2020 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області(Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальні провадження внесені до ЄРДР за № 0001457 від 14 липня 2019 року, за № 0001839 від 07 вересня 2019 року, № 0002122 від 19 жовтня 2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 буде переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки вчинив тяжкі кримінальні правопорушення за вчинення яких передбачено законом у вигляді позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Крім того існує ризик того, що, перебуваючи на волі ОСОБА_3 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став. На теперішній час існує ризик того, що для задоволення своїх соціально побутових потреб може вчинити нові корисливі кримінальні правопорушення. Вважав, що запобігти даним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст.. 177 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, зважаючи на те, що ризики прокурором не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних ним доказів та норм чинного законодавства.
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
04 грудня 2019 року ухвалами суду в провадження судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області були передані матеріали кримінальних проваджень № 0002122 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та № 0001457 від 14 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України для вирішення питання щодо його об`єднання з кримінальним провадженням № 0001839 від 07 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 січня 2020 року кримінальні провадження 1-кп/243/288/2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та кримінальні провадження 1-кп/243/270/2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, 1-кп/243/334/2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України об`єднано в одне провадження.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 01 лютого 2020 року включно.
Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, неповнолітніх дітей, літніх батьків, чи інших непрацездатних осіб, на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, та офіційного або постійного джерела доходу не має, проживає із бабусею, яка у об`єднаній справі є потерпілою по двох епізодах, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень по більше ніж два епізоди.
За таких обставин, суд визнає доводи сторони обвинувачення про наявність ризику ухилення від суду та продовження вчинення кримінальних правопорушень з високім рівнем ймовірності.
Суд наголошує на тому, що є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив кримінальні правопорушення за вчинення яких передбачено законом покарання у виді позбавлення волі, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування. Крім того існує ризик того, що, перебуваючи на волі ОСОБА_3 зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливих кримінальних правопорушеннях по шести епізодах. За таких обставин, на думку суду на теперішній час існує ризик того, що для задоволення своїх соціально побутових потреб ОСОБА_3 може вчинити нові корисливі кримінальні правопорушення.
Суд враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, на думку суду, без продовження застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий ступінь ймовірності ризиків вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і, відповідно, неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.
З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Оскільки ОСОБА_3 , обвинувачується у вчинення злочинів середньої тяжкості, підстав передбачених ч. 4 ст. 184 КПК України, для незастосування застави немає, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне визначити йому також заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн.
Суд вважає, що з урахуванням особи ОСОБА_3 , застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою суду, а також виконувати обов`язки: не відлучатися з м. Слов`янська без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. В разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 183, 193, 196, 199 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за № 0001839 від 07 вересня 2019 року, № 0002122 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Бахмутській УВП № 6 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, на строк 60 (шістдесят діб), починаючи з 22 січня 2020 року по 21 березня 2020 року включно.
Обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню з-під варти після внесення застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) грн. 00 коп. на депозитний рахунок: одержувач платежу: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030200, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030200.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 будуть покладені наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою судді до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області;
2) не відлучатися із м. Слов`янськ Донецької області, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
У разі невиконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава звернута в дохід держави.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали проголошений 27 січня 2020 року, о 16 год. 00 хв..

Головуючий суддя ОСОБА_1