Провадження № 1-кп/947/1061/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2020 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з доданою до нього угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001527 від 30.05.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, не заміжньої, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з доданою до нього угодою про примирення між представником потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 від 11.06.2020 року.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним та представником потерпілого, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угода про примирення між потерпілою та підозрюваним складені із дотриманням вимог КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Київському районному суду м. Одеси.

Встановлено, що 29.05.2020 року о 18:20 год., ОСОБА_4 , прибула до магазину «EVA-416» ТОВ «РУШ» () за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 50, де визначила об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходиться в торговельному залі вказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи у торгівельному залі магазину «EVA-416», шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з полиць магазину наступний товар: шкарпетки (підслідники) дитячі марки «Дюна», у кількості 2 пар, вартістю 48, 58 грн., шкарпетки дитячі марки «Дюна», вартістю 26, 99 грн., шкарпетки чоловічі марки «Аміго», у кількості дві пари, вартістю 35, 99 грн., шкарпетки чоловічі марки «Аміго», вартістю 21, 59 грн., шкарпетки чоловічі марки «Еріка», вартістю 17, 99 грн., шкарпетки махрові, марки «Аміго», вартістю 31, 49 грн., шкарпетки жіночі, махрові, високі, марки «Аміго», вартістю 35, 99 грн., шкарпетки жіночі високі, спортивні, марки «Аміго», вартістю 31, 49 грн., шкарпетки жіночі, високі, марки «Аміго», вартістю 31, 49 грн., шкарпетки жіночі марки «Аміго», вартістю 31, 49 грн., а всього на загальну суму 380, 56 грн.

Після чого, з метою утримання викраденого майна, ОСОБА_4 прослідувала до касової зони, яку пройшла не розрахувавшись за викрадений товар.

Однак, довести свій умисел до кінця та розпорядитись викраденим майном на свій власний розсуд ОСОБА_4 не змогла з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана на виході з магазину, керуючою, якою у подальшому було викликано працівників поліції.

За таких обставин, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитана у підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушеннях, передбаченому ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України визнала у повному обсязі, не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та просила суд затвердити угоду про примирення з представником потерпілого ОСОБА_5 від 11.06.2020 року.

Прокурор та представник потерпілого вважали за можливе затвердити угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваною.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним (обвинуваченим).

Зі змісту угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним вбачається, що підозрювана ОСОБА_4 приносить потерпілій щирі вибачення за завдану шкоду і доставлені клопоти своїми діями, зазначеними в обвинувальному акті. Підозрювана ОСОБА_4 , під час досудового розслідування відшкодувала матеріальний збиток представнику потерпілого у повному обсязі, у зв`язку із чим представник потерпілого ОСОБА_5 претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має, представник потерпілого в свою чергу, відмовляється від іншої компенсації моральної та матеріальної шкоди та погоджується з примиренням.

Сторони угоди про примирення погоджуються про те, що підозрюваній ОСОБА_4 потрібно застосувати покарання, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі та застосувати положення ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання строком на 1 рік.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки їх невиконання.

Таким чином, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваною повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 110, 314, 368, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 11.06.2020 року між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Речові докази по кримінальному провадженню вважати повернутими за належністю, згідно гарантійної розписки.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілою та підозрюваною про примирення може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1