Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3510/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2020 року, про приведення вироку у відповідність до законодавства України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Вироком Димитрівського районного суду м. Костроми від 20.12.2016, з урахуванням ухвали Костромського обласного суду від 28.02.2017 ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 11 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30 п.п. «а,б», ч.3 ст.228.1КК РФ 2 епізоди, за кожний з яких призначено по 8 років позбавлення волі, ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ - 1 епізод, за який призначено позбавлення волі строком на 10 років.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 вказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України, оскільки було прийнято рішення про прийняття в Україну вказаного засудженого. Ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.15, ч.1 ст.307 КК України до 8 років позбавлення волі, ч.1 ст.15 ч.1 ст.307 КК України до 8 років позбавлення волі, ч.1 ст.15, ч.3 ст.307 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвала набрала чинності 08.02.2018.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2020 у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність ст. 68 КК України відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що у зв`язку із тим, що питання, яке ставить перед судом ОСОБА_7 , вже було розглянуто судом, засуджений з ним не згодний і фактично оскаржує його, що входить в компетенцію апеляційного суду, районний позбавлений можливості задовольнити дане клопотання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , діюча в інтересах засудженого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2020 року, справу направити на новий судовий розгляд.

Зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню внаслідок неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Вказує, що під час судового розгляду в суді першої інстанції жодні документи з особової справи, які б могли допомогти встановленню об`єктивної істини та мали значення для правильного вирішення клопотання засудженого, не досліджувались.

Стверджує, що під час постановлення ухвали Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 не вирішувалось і не могло вирішуватись питання щодо приведення вироку іноземної держави у відповідності до вимог ст.68 КК України.

Вважає, що ухвала Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 стала підставою для передачі засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання з РФ в Україну, а тому вона не може бути переглянута в апеляційному порядку.

Засуджений ОСОБА_7 про час та місце судового засідання апеляційного суду повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна розписка, будь-яких клопотань не заявляв. Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність засудженого, який належним чином повідомлений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження, вироком Димитрівського районного суду м. Костроми від 20.12.2016 ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 11 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 30 п.п. «а,б», ч.3 ст.228.1КК РФ 2 епізоди, за кожний з яких призначено по 8 років позбавлення волі, ч.3 ст.30 п. «г» ч.4 ст. 228.1 КК РФ - 1 епізод, за який призначено позбавлення волі строком на 10 років (а.п.20-21). Ухвалою Костромського обласного суду від 28.02.2017 вказаний вирок в частині остаточного призначення покарання залишено без змін (а.п.22-23). Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 вказаний вирок приведено у відповідність із законодавством України, оскільки було прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_7 (а.п.27-30).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду в тій частині, що питання, яке ставить засуджений, уже було розглянуто судом, про що постановлено відповідну ухвалу, яка набрала законної сили.

Порядок оскарження судових рішень в апеляційному порядку регулюється Главою 31 КПК України. Окрім того, в резолютивній частині ухвали Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 роз`яснено порядок її оскарження, в тому числі і засудженим, щодо якого вирішено питання про приведення вироку іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи захисника ОСОБА_6 стосовно того, що ухвала Яготинського районного суду Київської області від 01.02.2018 стала лише підставою для передачі засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбування покарання з РФ в Україну, у зв`язку з чим засуджений не може її оскаржити в апеляційному порядку. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 17.11.2017 року рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_7 було прийнято відповідно до наказу Міністерства юстиції України №3617/5 на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 03.10.2017 року за №06-1 191 13/17.

Доводи апеляційної скарги захисника були предметом дослідження судом першої інстанції та перевірені під час апеляційного розгляду, який вважає, що зазначені апелянтом доводи висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що під час розгляду клопотання засудженого були порушені норми матеріального та процесуального права, які б призвели до його неправильного вирішення..

Керуючись ст.ст.404, 407,610 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: