Справа № 308/3313/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/218/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 (далі прокурор) клопотання слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 (далі слідчий) й застосовано щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, фізичної особи-підприємця, депутата Свалявської районної ради Закарпатської області, не судимого,

підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 травня 2020 року.
З матеріалів клопотання убачається, що 02 квітня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, у період часу з січня до грудня 2019 року, точної дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та іншими особами, тобто до вчинення злочину домовившись про спільне його вчинення, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, із погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, систематично пред`являли незаконні вимоги ОСОБА_13 про передачу їм грошових коштів та отримували такі від нього, за наступних обставин. Так, на початку 2019 року, точнішої дати органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_13 разом із ОСОБА_12 відвідували казино в Чеській Республіці, передмісті м. Славков у Брна, де спільно програли всі наявні у них грошові кошти, після чого покинули гральний заклад. Одразу при виході з вказаного закладу ОСОБА_12 , погрожуючи фізичною розправою, пред`явив ОСОБА_13 безпідставну протиправну вимогу передачі 120000 гривень у найкоротший термін, хоча такої умови, тобто про позику та будь-які відсотки за нею, під час гри в казино, заздалегідь не обумовлювались і на такі умови ОСОБА_13 не погоджувався. У подальшому, впродовж 2019 року, зокрема, до 27.12.2019 ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та іншими особами, реалізуючи спільний злочинний намір на незаконне збагачення, шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , відібрали від нього 10 000 (десять тисяч) доларів США (що складало за офіційним курсом НБУ (23,29 грн. за 1 долар США) станом на 27.12.2019 232900 гривень) частинами, при цьому, неодноразово, повторно пред`являли потерпілому протиправну вимогу передачі залишку грошових коштів під виглядом вказаного боргу, при цьому, погрожуючи потерпілому ОСОБА_13 та його сім`ї фізичною розправою, знищенням або пошкодженням їх майна. Вказане стало можливим у зв`язку тим, що маючи на меті протиправне збагачення за рахунок ОСОБА_13 та отримання він нього грошових коштів на постійній основі, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 із залученням інших осіб, використовуючи внаслідок неодноразових погроз фізичного насильства та пошкодження майна пригнічений психологічний стан ОСОБА_13 , та свою перевагу над ним, вони під вигаданими мотивами та приводами та в односторонньому порядку встановлювали йому нові неіснуючі та безпідставно збільшені суми боргових зобов`язань. Зокрема, 27 грудня 2019 року, під психологічним тиском та погрозами фізичним насильством та пошкодження майна (спалення автомобіля) з боку ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_13 в черговий раз передав вказаним особам кошти в розмірі 2000 доларів США, а саме передав їх безпосередньо ОСОБА_6 . Через декілька днів ОСОБА_12 повторно пред`явив потерпілому незаконну вимогу передачі їм грошових коштів у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) доларів США, як нібито вказаного вище неіснуючого боргу. В подальшому, впродовж січня-березня 2020 року ОСОБА_12 , реалізуючи злочинні наміри, з метою регулярного протиправного збагачення за рахунок ОСОБА_13 та діючи у той самий спосіб, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими особами, неодноразово та систематично продовжували ставити ОСОБА_13 вимоги про передачу їм грошових коштів у різних сумах, використовуючи його пригнічений психологічний стан та свою перевагу на ним, застосовуючи до нього образи та приниження, погрози фізичного насильства та пошкодження майна, під тими самими надуманими мотивами та приводами про нібито наявних у ОСОБА_13 перед ними боргових зобов`язань та заволоділи його коштами в розмірі 2300 (дві тисячі триста) доларів США, зокрема: - 04.03.2020 приблизно о 14.10 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 4 по вул. Духновича, в м. Свалява, Закарпатської області, одержав від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 1000 доларів США (що складало за офіційним курсом НБУ (24,94 грн. за 1 долар США) станом на 04.03.2020 24940 гривень); - 13.03.2020 приблизно о 14.30 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля автомийки самообслуговування, що за адресою: вул. Київська, 21, в м. Свалява, Закарпатської області, знову одержав від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 300 доларів США (що складало за офіційним курсом НБУ (25,86 грн. за 1 долар США) станом на 13.03.2020 7758 гривень); - 31.03.2020 приблизно о 09.35 год. ОСОБА_6 , знаходячись біля супермаркету «Барва», що за адресою: вул. Борканюка, 42, в м. Свалява, Закарпатської області, знову одержав від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 1000 доларів США (що складало за офіційним курсом НБУ (28,06 грн. за 1 долар США) станом на 31.03.2020 28060 гривень), одразу після чого о 09.44 год. був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області неподалік місця вчинення злочину на вулиці біля магазину «Тиса» та будинку АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та іншими особами, упродовж 2019 року та до 31.03.2020 протиправно шляхом вимагання, з погрозами застосування насильства над ОСОБА_13 та його близькими родичами, пошкодження чи знищення майна, одержали від нього 12300 доларів США, що складає за офіційним курсом НБУ 293 658 гривень, що завдало йому майнової шкоди у великих розмірах. 31.03.2020 ОСОБА_6 було викрито безпосередньо та затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, а саме на ділянці вулиці біля магазину «Тиса» та будинку АДРЕСА_2 . У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою ОСОБА_13 від 11.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 27.01.2020, у ході проведення якого потерпілий детально розповів про обставини вимагання від нього грошових коштів; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.03.2020; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 18.03.2020; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 19.03.2020; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.03.2020 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23.03.2020; протоколами про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 04.03.2020, 12.03.2020, 31.03.2020; протоколом огляду місця події від 31.03.2020; протоколом затримання ОСОБА_6 від 31.03.2020 та іншими доказами у їх сукупності. Слідчий зазначає, що на даний час є необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватись від органів досудового розслідування чи/та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого, і за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, а тому існують ризики того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, у тому числі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним. У клопотанні також вказується на те, що матеріалами досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого потерпілому ОСОБА_13 висловлювались погрози застосування насильства, що потерпілий дає покази, які безпосередньо викривають ОСОБА_6 та вказують на його причетність до вчинення злочину, а тому наявний обґрунтований ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_13 , а також свідків у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення. З огляду на викладене, а також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, існує реальна загроза, що ОСОБА_6 особисто або через інших осіб може вживати заходів щодо переслідування заявника та інших осіб, яким відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також здійснення фізичного та психологічного впливу на потерпілого, свідків з метою зміни ними в майбутньому показань, чи взагалі відмови від показань, що дає підстави обґрунтовано вважати про наявність реальної небезпеки для життя та здоров`я зазначених осіб. Окрім того, у клопотанні слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може допомагати невстановленим чи іншим особам, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду. На підставі вищенаведеного, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, будуть недостатніми для запобігання наведеним вище ризикам, просить клопотання задовольнити й застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування передбачених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Тому, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню істини в справі. Окрім наявних ризиків слідчий суддя також врахував особу підозрюваного, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, вважається не судимим, є депутатом Свалявської районної ради. Разом з тим, слідчий суддя врахував, що злочин, який інкримінується ОСОБА_6 , стосується вимагання поєднаного з погрозами насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що в свою чергу є порушенням громадської безпеки не тільки потерпілого у кримінальному провадженні, але й суспільства в цілому, що вчинені групою осіб діяння, поєднані із погрозою насильства і мають значний суспільний інтерес. Тому, клопотання слідчого задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та невмотивованою. Стверджує, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, що у клопотанні відсутні посилання на докази про наявність ризиків. Вказує на те, що в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК та норм європейського права у зв`язку із необґрунтованим обранням щодо ОСОБА_6 найбільш суворого за видом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Зазначає, що суд не взяв до уваги істотні обставини, які характеризують особу підозрюваного: не судимий, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та дружину, злочин не спрямований проти життя та здоров`я і те, що вина ОСОБА_6 не доведена. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, у вигляді застави або особистої поруки.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу приймали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: заявою ОСОБА_13 від 11.01.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 27.01.2020 в ході проведення якого потерпілий детально розповів про обставини вимагання від нього грошових коштів; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 30.03.2020; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 18.03.2020; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 19.03.2020; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.03.2020 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 23.03.2020; протоколами про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 04.03., 12.03. та 31.03.2020; протоколом огляду місця події від 31.03.2020; протоколом затримання ОСОБА_6 від 31.03.2020 та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 01.04.2020 прокурор Закарпатської області виніс ОСОБА_6 , як депутату Свалявської районної ради, повідомлення про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що до клопотання не долучено будь-якого доказу, який би свідчив про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушень та фактичні обставини його вчинення (вимагання з погрозами насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_13 , а також свідків у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, тим самим вчинивши інше (нове) кримінальне правопорушення ; особисто або через інших осіб може вживати заходів щодо переслідування заявника та інших осіб, яким відомі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а також здійснювати фізичний та психологічний вплив на потерпілого, свідків з метою зміни ними в майбутньому показань, чи взагалі відмови від показань, що існує реальна небезпека для життя та здоров`я зазначених осіб; перебуваючи на волі, може допомагати невстановленим чи іншим особам, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що всі наведені в клопотанні ризики ґрунтуються лише на припущеннях слідчого та прокурора, а докази таких ризиків відсутні в клопотанні, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки діяння, у скоєнні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 були поєднані із погрозою застосування насильства щодо потерпілого.

Доводи апеляційної скарги про те, що в ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК та норм європейського права у зв`язку із необґрунтованим обранням стосовно ОСОБА_6 найбільш суворого за видом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру заставив, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані наведеним вище.

При оцінці доводів апеляційної скарги щодо застави враховується і те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів щодо майнового та фінансового стану підозрюваного ОСОБА_6 , і при цьому, сторона захисту заперечувала щодо приєднання до матеріалів судового провадження копії декларації про фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_6 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не судимий, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей та дружину, злочин не спрямований проти життя та здоров`я і вина ОСОБА_6 не доведена, - апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Не спростовують таких висновків і надані в ході розгляду апеляційної скарги позитивні характеристики підозрюваного ОСОБА_6 ..

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що сторона захисту як у суді першої інстанції, так і під час розгляду апеляційної скарги, не посилалась на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою, що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою, що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що вина ОСОБА_6 не доведена, та прийнятті процесуального рішення, колегія суддів зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в матеріалах судового провадження є докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 затриманий 31.03.2020, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлений 01.04.2020. Тому колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Одночасно, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання голови Свалявської районної ради ОСОБА_15 про передачу підозрюваного ОСОБА_6 на поруки, оскільки голова Свалявської районної ради не підтвердила наявність того рівня довіри, який би гарантував належну процесуальну поведінку підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із погрозою застосування насильства над потерпілим та його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна, вчинених за попередньою змовою групою осіб, погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а також гарантував би виконання покладених на нього обов`язків, при цьому, враховує і те, що підозрюваний ОСОБА_6 не пов`язаний родинними зв`язками з головою Свалявської районної ради, не перебуває і не перебував під її виховним впливом, що породжує обґрунтовані сумніви у наявності у вказаної посадової особи місцевого самоврядування забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування, яке проводиться слідчим слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області.

При прийнятті рішення, колегія суддів враховує й те, що вказані голова Свалявської районної ради ОСОБА_15 на розгляд апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явилась, що, у випадку задоволення заяви про передачу на поруки, унеможливлює роз`яснення їй вимог, передбачених ст. 180 КПК України, відібрання від неї письмового зобов`язання про те, що вона поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зобов`язання за необхідності доставити ОСОБА_6 до органу досудового розслідування чи в суд на першу їх вимогу.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 3 ст. 189 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 травня 2020 року, залишити без зміни.
У задоволенні клопотання голови Свалявської районної ради ОСОБА_15 про передачу ОСОБА_6 на поруки відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: