Справа № 296/2926/20
УХВАЛА
Іменем України

16 квітня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, українки, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, -

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 17.01.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, у невстановлений слідством час, при невстановлених слідством обставинах та місці, вступила у попередню змову із ОСОБА_7 , щодо незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу, обіг

09 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, повторно, у місцях позбавлення волі.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказав, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до правопорушень тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що надає підстави застосувати до підозрюваної винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення дієвості кримінального провадження. Так, метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому остання підозрюється.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала та просила задовольнити із зазначених у ньому підстав. Вказала, що матеріали провадження були відкриті іншій стороні, а тому період ознайомлення не включається у строки досудового розслідування, відповідно не потребують продовження, а строк запобіжного заходу має враховувати строки ознайомлення.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та вказав, що підозрювана має на утримання малолітню дитину та родичів, яким необхідний догляд, а належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час.

Підозрювана заперечувала щодо задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 09.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрювана причетна до цієї події.

Так, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 13.03.2019; висновком експерта №2/429 від 04.06.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 ; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 19.03.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта № 2/390 від 18.06.2019; протоколами проведення негласних-слідчо-розшукових заходів; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказала на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливості незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших осіб, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому остання підозрюється.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна та враховує доводи прокурора про те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваної саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_5 є раніше судимою особою, має постійне місце проживання та має на утриманні малолітню дитину, тобто, її соціальні зв`язки за місцем проживання є міцними, беручи до уваги відповідну процесуальну поведінку підозрюваної, виходячи з доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає що належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання строку застосування запобіжного заходу, а також обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР за №0000016 вбачається, що у даному кримінальному провадженні підозру повідомлено ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 . Остнанній повідомлено про підозру 09.04.2020р.

При цьому з наданої прокурором копії ухвали слідчого судді від 19.02.2020р. вбачається, що строк кримінального провадження за №0000016 продовжено до 25.04.20р.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Приписом ч.2 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, нормами кримінально-процесуального закону визначено порядок продовження строків досудового розслідування, яким сторона обвинувачення скористалася та за її клопотанням строк досудового розслідування було продовжено до чотирьох місяців, тобто до 25.04.20.

Відповідно до ч.6 ст. 186 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно ч. 4 та ч.9 ст. 290 КПК України надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.

Відповідно до ч.3 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

В судовому засіданні прокурором було надано копію доручення слідчому щодо повідомлення підозрюваних та їх захисників про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000016 та про їх право на доступ до матеріалів досудового розслідування, відповідно до ст. 290 КПК України.

Разом з тим відомості про те, що на момент розгляду клопотання слідчий виконав доручення прокурора відсутні, а з огляду на положення ст. 290 КПК України таке доручення не свідчить, що відбулося відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту та розпочав свій перебіг строк ознайомлення з матеріалами, який згідно ч.3 ст. 219 КПК України не включається у строк досудового розслідування.

Крім того, виходячи з системного аналізу положень ст. 186, 196, 197 строк запобіжного заходу (строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу) не може перевищувати строку досудового розслідування, який з урахуванням того, що не відбулося відкриття матеріалів кримінального провадження іншій стороні, закінчується 25.04.2020р.

Одночас слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, тобто у строк досудового розслідування. Як вказувалося вище, строк запобіжного заходу обмежується строком досудового розслідування, який є первинним по відношенню до строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, а тому прохання сторони обвинувачення застосувати до підозрюваного запобіжний захід на строк, який перевищує встановлений строк досудового розслідування, що є тотожним проханню встановити строк дії ухвали за межами строку досудового розслідування, не відповідає вимогам КПК України.

Отже, зважаючи на те, що строк ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не є чітко визначеним, не дає можливості встановити строк, який не підлягатиме включенню в строк досудового розслідування, та на який досудове розслідування вважатиметься продовженим, слід дійти висновку, що врахування періоду ознайомлення у строк дії запобіжного заходу за межами встановленого ухвалою слідчого судді строку досудового розслідування обов`язково призведе до невиправданого та незаконного тримання підозрюваного під вартою або домашнім арештом, що є неприпустимим. Таким чином, період тримання підозрюваного під вартою або домашнім арештом протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження поза межами встановлених строків досудового розслідування, не відповідає вимогам пункту 1 статті 5 Конвенції.

Як вказувалося вище, КПК передбачає продовження строку досудового розслідування, однак орган досудового розслідування таким правом не скористався.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що строк запобіжного заходу, а також строк дії обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України підлягає визначенню в межах встановленого строку досудового розслідування, тобто до 25.04.2020 включно.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 25.04.2020 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1. Не покидати місце проживання протягом часу дії даної ухвали без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

3. Утриматись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні.

4. Прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою.

5. Здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

6. Носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали та обов`язків встановити до 25.04.2020 включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту передбачає заборону цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у визначений в ухвалі строк.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Виконання ухвали доручити СУ ГУНП в Житомирській області та органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ознайомити підозрювану під підпис з ухвалою слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1