1Справа № 335/2408/20 1-кс/335/1329/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю помічника судді, яка тимчасово здійснює повноваження секретаря судового засідання, ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нор-Кянк Вірменії, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, а саме участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб і у вчинюваних нею нападах; відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненим організованою групою; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, організованою групою; незаконному позбавленні волі і викраденні людини, вчиненого організованою групою, з корисливих мотивів, із застосуванням зброї; незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, організованою групою; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила бандитизм, організованою групою, поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище; вимоги передачі чужого майна, вчиненого з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, організованою групою, відкритим викраденням чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, організованою групою, готуванні до вбивства працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

В клопотанні слідчий зазначив, що 30.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14-348 КК України.

03.12.2019 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 28.01.2020 включно.

23.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

27.01.2020 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.

Однак, до закінчення строку дії запобіжного заходу досудове розслідування закінчити неможливо, у зв`язку необхідністю виконати ряд слідчих дій, а підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 не вбачається, через те що ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 до 30.05.2020.

У зв`язку із викладеним, слідчий за погодженням з прокурором просить клопотання задовольнити, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисники підозрюваного-адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечили.

Зазначили, що затримання ОСОБА_4 було проведено в порушення ст. 208 КПК України. Підозра пред`явлена ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 289 КК України за фактом заволодіння автомобілю «Mazda 6» у ОСОБА_9 є необґрунтованою, оскільки сам ОСОБА_9 під час його допиту вказав, що зазначений автомобіль продав ОСОБА_10 , тобто фактичного заволоділи автомобілем Бабія. Крім того, у показах ОСОБА_9 містяться суперечності, оскільки він вказав, що востаннє користувався автомобілем 21.02.2019, а автомобілем заволоділи 19.02.2019, тобто після незаконного заволодіння автомобілем потерпілий ним користувався. Також, є необґрунтованою підозра за ч. 5 ст. 186 КК України, оскільки підтверджується двома рапортами працівників поліції, інших доказів причетності ОСОБА_4 до цих злочинів не має. Що стосується епізодів де потерпілою є ОСОБА_11 , то вона взагалі не вважає себе потерпілою і жодних претензій до підозрюваного вона не має. Потерпілий ОСОБА_9 вводить слідство в оману.

Крім того, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведені, за час перебуванням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з ним не було проведено жодної слідчої дії; ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, зокрема перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, приймає участі в розвитку церкви, з часу вчинення інкримінованих правопорушень та до затримання підозрюваного пройшов майже рік і за цей час жодного разу підозрюваний не ухилявся від органів поліції.

Просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав думку захисників.

За клопотанням сторони захисту слідчим суддею було допитано свідка ОСОБА_13 , який показав, що він є настоятелем вірменської церкви у м. Запоріжжі, знає підозрюваного ОСОБА_4 та його сім`ю близько 4 років, вони приймають участь в розвитку церкви, сам ОСОБА_4 з братом та батьком допомагали церкві фізично та матеріально, приблизно раз на місяць ОСОБА_4 відвідував церкву. Зазначив, що ОСОБА_4 знає лише в межах виконання своїх обов`язків, як віруючу людину, щодо його життя поза церквою йому нічого не відомо.

Також, за клопотанням сторони захисту слідчим суддею було з`ясовано думку осіб, які виявили бажання взяти ОСОБА_4 на поруки.

Так, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засідання просили передати їм на особисту поруку підозрюваного ОСОБА_4 . Зазначили, що знають ОСОБА_4 особисто, їм відомо у вчиненні яких злочинів він підозрюється, запевнили суд, що у разі зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу вони забезпечать виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а також повідомили про те, що вони знають про наслідки невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, встановив наступне.

В провадженні Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 07.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.257, ч.3 ст.146, ч.ч.3,5 ст.185, ч.ч.2,3,5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.ч.2,3 ст.289, ч.4 ст.296, ч.3 ст.15 ч.2 ст.194, ч.1 ст.263, ч.1 ст.14 - ст.348 КК України.

30.11.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14-348 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.01.2020 включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019 до 6 місяців, тобто до 30.05.2020, у строк якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

23.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

27.01.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0000045 та 0000221 об`єднані в одне провадження під № 0000045.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0001425 та 0000045 об`єднані в одне провадження під № 0000045.

Відповідно до ст. 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен встановити, чи не зменшилися ризики або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою; а також, чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Питання обґрунтованості підозри та законності затримання підозрюваного було перевірено слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а що стосується питання обґрунтованості зміненої підозри то, воно було перевірено слідчим суддею під час продовження ОСОБА_4 запобіжного захожу у вигляді тримання під варто.

Захисниками підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подавались апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді від 03.12.2019, якою до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у цій же ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри. Згідно ухвали колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 18.12.2019, захисники підозрюваного ОСОБА_4 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовились від апеляційних скарг та апеляційне провадження за їх апеляційними скаргами закрито.

Також, захисником підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 подавалась апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 07.01.2020, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно ухвали колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 20.02.2020 захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 відмовився від апеляційної скарги та апеляційне провадження за його апеляційною скаргою закрито.

Отже, раніше суди встановили, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів на підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому епізодів злочинної діяльності, в тому числі щодо зміненої підозри від 23.01.2020, а тому слідчий суддя вважає безпідставними доводи сторони захисту, висловлені у судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри.

Що стосується доводів сторони захисту про недопустимість доказів, розбіжності в показах потерпілого, позицію потерпілих, то слідчий суддя зазначає, що всі інші питання, зокрема, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, а тому доводи захисту про недопустимість та недостатність доказів на даній стадії досудового розслідування не вирішуються слідчим суддею.

Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу та продовження його дії, і які до теперішнього часу не зменшилися та продовжують існувати.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, офіційно не працює, отже не має постійного офіційного джерела доходу, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, направлену на власне збагачення протиправним шляхом, раніше не судимий, офіційно не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, проте, має постійне місце проживання.

Крім того, слідчий суддя не бере до уваги покази свідка ОСОБА_13 , оскільки він надав пояснення лише щодо активної участі ОСОБА_4 у житті церкви, однак поведінка підозрюваного та рід його занять за межами церкви йому не відомі.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих злочинів, який підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий суддя дослідив доводи сторони обвинувачення відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних дій. Обґрунтованість та необхідність вказаних заходів ретельно досліджувалась під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019, де суд дійшов висновку у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, продовжити строк досудового розслідування до 6 місяців, до 30.05.2020. Непроведення із підозрюваним слідчих дій під час його перебування під вартою, на що посилалися адвокати у судовому засіданні, не свідчить про те, що органом досудового розслідування не здійснюються заходи, спрямовані на закінчення даної стадії кримінального провадження, оскільки не всі слідчі та процесуальні дії повинні бути проведені за обов`язкової участі підозрюваного.

Отже, враховуючи, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає за доцільне, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, які оцінені у сукупності із даними про особу підозрюваного, клопотання слідчого задовольнити.

На думку слідчого судді, встановлені під час розгляду клопотання обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, обраний відносно нього запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю підозри, яка йому пред`явлена, на даний час не виходить за межі розумного строку та кореспондується із характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, про який зазначали захисники - у вигляді особистої поруки, однак на переконання слідчого судді він не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно повідомленої підозри ОСОБА_4 інкримінуються активні дії, вчинені у складі організованої озброєної банди, яку організував його рідний брат, пов`язані із застосуванням насильства.

З матеріалів кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, встановлено, що окрім ОСОБА_4 у ньому фігурують встановлені особи, яким повідомлено про підозру у вказаному провадженні і які затримані, так і ті, які встановлені і не затримані, в тому числі і його рідний брат, а також і ті, які невстановлені, з якими останній знаходячись на свободі зможе контактувати, узгоджувати позицію, а також чинити тиск на потерпілих чи свідків.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки їх наявність була перевірена та встановлена під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а на теперішній час слідчому судді не надано доказів, що ризики, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, зменшились або перестали існувати.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється, в тому числі у вчиненні злочину із застосуванням насильства, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави відносно підозрюваного.

Слідчим суддею була перевірена можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а також була заслухана позиція осіб, які виявили бажання взяти ОСОБА_4 на поруки.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.176 КПК України, особиста порука є одним із видів запобіжних заходів, порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК України.

За змістом ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, поручителі не зможуть контролювати поведінку підозрюваного ОСОБА_4 протягом всього часу, зокрема місце його перебування, осіб з якими він спілкується, що не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків з будь-яких, навіть і з незалежних від поручителів, причин може мати негативні наслідки для кримінального провадження. Так, перебуваючи на волі, а також маючи змогу вільно пересуватись, підозрюваний зможе вплинути на хід досудового розслідування, впливати на потерпілих та свідків, що не буде сприяти виконанню завдань кримінального судочинства.

З врахуванням того, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 є суспільно небезпечними корисливими діяннями, пов`язаними із застосуванням насильства, та вкрай негативно впливають на суспільство в цілому, то на думку слідчого судді запобіжний захід у виді особистої поруки є неспімірним із суспільним інтересом.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 199, 205 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 21 травня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Встановити строк дії ухвали до 21 травня 2020 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення..

Повний текст ухвали виготовлено 26 березня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1