ПЕРВОМАЙСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/1764/20

Номер провадження : 1-кп/484/359/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001087 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілого адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 22.05.2020 р. близько 04:30, перебуваючи за адресою: вул. Коротченко, 14, м. Первомайськ Миколаївської області, разом з Особою-1 та з Особою-2, матеріали щодо яких виділено в окремі кримінальні провадження, вирішили викрасти будь-який автомобіль. З цією метою Особа-1 зателефонував до служби таксі «1506» та викликав автомобіль на вищевказану адресу. О 04:37 22.05.2020 р. за викликом приїхав ОСОБА_5 на своєму автомобілі марки ВАЗ 2110 чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Реалізуючи далі свій спільний злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 разом з Особою-1 та Особою-2 підійшли до автомобіля з боку водійських дверей. Далі, виконуючи задумане, розуміючи, що їхні дії носять відкритий характер та зрозумілі оточуючим, Особа-2 кулаком правої руки розбив скло на дверях автомобіля з боку водія, відчинив їх та витяг ОСОБА_5 із салону автомобіля, при цьому погрожуючи застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, які ОСОБА_5 сприймав як реальні. Після цього Особа-2 та ОСОБА_3 продовжили висловлювати погрози на адресу потерпілого, а Особа-1 сів за кермо та завів двигун автомобіля за допомогою ключів, які залишились у замку запалювання. Почувши, що Особа-1 завів двигун, Особа-2 та ОСОБА_3 сіли на заднє пасажирське сидіння та на викраденому автомобілі зникли з місця події, спричинивши тим самим ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 94 463,00 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із погрозою насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Між підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , та прокурором ОСОБА_4 01.06.2020 р. було укладено угоду про визнання винуватості, на що відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України 26.05.2020 р. було отримано письмову згоду потерпілого ОСОБА_5 .

За змістом вказаної угоди, ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, зобов`язався співпрацювати з правоохоронними органами та беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони підтверджують, що в результаті скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, майнова шкода, заподіяна потерпілому ОСОБА_5 , відшкодована повністю.

Сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі; відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки; відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор просив затвердити угоду та призначити покарання, визначене угодою.

ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, визнав повністю та беззастережно, просив суд про затвердження угоди; зазначив, що цілком розуміє вимоги угоди, його рішення є добровільним та не прийнято під примусом чи обіцянок; погодився на призначення судом узгодженого покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 підтвердили відшкодування шкоди; проти затвердження угоди не заперечували.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; укладення такої угоди за наявності потерпілого допускається за умови надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення такої угоди.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесено до тяжких злочинів, потерпілий надав письмову згоду на укладення угоди, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Суд з`ясував обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.

Суд установив, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. ст. 473, 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє узгоджене покарання за вчинення злочину та погоджується на його призначення.

Згідно зі ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_3 покарання, узгодженого сторонами угоди.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальних витрат у справі немає. Речових доказів суду надано не було; клопотань про вирішення питання про зберігання речових доказів не надходило.

Ухвалою слідчого судді від 24.05.2020 р. до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 22.07.2020 р.

Оскільки суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання, узгодженого сторонами угоди, умови якої передбачають звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком та покладення на нього відповідних обов`язків, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотань щодо обрання ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили будь-якого іншого запобіжного заходу до суду не надходило.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 373 - 374, 376, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 01 червня 2020 року, укладену між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001087;

визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі;

звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки;

покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді від 24.05.2020 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Роз`яснити сторонам угоди, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між підозрюваним, обвинуваченим і прокурором про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим (його захисником) виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

24.06.2020