Справа № 214/9705/19
1-кп/214/1/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001200 від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001200 від 27 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 2 місяці.
В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначає на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є запобігання його спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого в даному кримінальному провадженні

Так, ОСОБА_7 , офіційно не працевлаштований, тривалий час ніде не працює, розлучений, проживав до затримання з неповнолітнім братом, має неповнолітню дитину, яка проживає окремо з матір`ю, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків. Крім того, обвинувачений має закордонний паспорт виданий на його ім`я, що надасть йому можливість виїхати за межі України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, обвинувачений знайомий зі свідком ОСОБА_9 та на даний дач йому відоме місце мешкання потерпілого ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі він зможе незаконно виливати на свідка та потерпілого. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_7 , до встановлення його особи, здійснював тиск на батька потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_12 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Обвинувачений повідомив суду що може видати суду на зберігання свій закордонний паспорт.

Крім того, захисник ОСОБА_12 просила суд, долучити до матеріалів докази працевлаштування обвинуваченого до ТОВ «БК ЕСТЕТ», та у разі задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, визначити останньому розмір застави.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, виходячи з таких підстав.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , не має міцних соціальних зв`язків, не одружений. Його неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, окремо від нього.
З наданої захисником копії договору підряду, укладеного 10 жовтня 2019 року в м. Києві між ТОВ «БК ЕСТЕТ», в особі директора ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , вбачається, що вищезазначений договір є строковим, та діє з 10.10.2019 року до 31.12.2019 року. За угодою сторін та відсутності взаємних претензій договорі може бути продовжено на строк 30 календарних днів. При цьому, факт виконання робіт має бути підтверджений актами про виконання робіт,які не були надані суду. Таким чином, суд не вважає що цей договір є підтвердженням наявності у обвинуваченого постійного місця роботи.
Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років. При цьому, обвинувачений має закордонний паспорт, виданий на його ім`я, що надасть йому можливість виїхати за межі України

Зазначене вище дає підстави вважати, що останній знаходячись на волі може, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_7 відоме місце мешкання потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , а також він знайомий зі свідком ОСОБА_9 , а тому існує ризик впливу обвинуваченого на зазначених осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З урахування вищевикладеного, у колегії суддів маються підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам. Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та вважає за неможливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою на 2 (два) місяці.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 про визначення обвинуваченому під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розміру застави, колегія суддів зазначає таке.

Так, ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 18 КК України, за ознаками: вимога передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчинено із застосування насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, майновий, сімейний стан обвинуваченого, ризики передбачені ст. 177 КПК України та положення п. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає що клопотання захисника ОСОБА_8 про визначення обвинуваченому застави не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110, 315-317, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 10 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 14.01.2020 року о 14 год.00 хв.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3