Справа № 522/4315/20
Провадження № 1-кс/522/5164/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року
слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника адвоката ОСОБА_3
представника заявника адвоката ОСОБА_4
представника власника майна адвоката ОСОБА_5
власника майна ОСОБА_6
розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 про арешт майна в рамках проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000538 від 07.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна в частині заборони його користування, а саме автомобіля «Toyota-Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в рамках проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000538 від 07.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, згідно якого просить накласти арешт на майно в частині заборони його користування, з рахуванням цивільного позову на зазначений автомобіль та зобов`язати слідчого та прокурора вжити необхідні заходи з метою виявлення та розшуку зазначеного транспортного засобу.

Як зазначає заявник, ухвалою слідчого судді м. Одеси від 17.03.2020 року накладено арешт з забороною розпорядження та відчуження автомобіля «Toyota-Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Проте, транспортний засіб може до цього часу використовуватись безпосередньо ОСОБА_6 та іншими особами. ОСОБА_6 може його приховати, пошкодити, псувати, знищити, перетворити або відчужити іншій особі у розібраному стані.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просить розглянути клопотання у його відсутності та вимоги адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Заявник адвоката ОСОБА_3 та представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 та власник майна ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши, що підстав для заборони користування автомобіля «Toyota-Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не має.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів, та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року, клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про арешт майна, задоволено частково та накладено арешт, із забороною розпорядження та відчудження, на автомобіль «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2018 року Територіальним сервісним центром 5141, належить ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

На теперішній час за кримінальним провадженням №0000538 від 07.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, вжиті необхідні заходи забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту на автомобіль «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 . із забороною розпорядження та відчудження.
Вважаю, що арешт майна в частині заборони користування автомобілем «Toyota-Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , призведе до порушення прав власника у його користування, що є втручанням в право на мирне володіння майном.

З огляду на приписи п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право власника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 про арешт майна в рамках проведення досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000538 від 07.02.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1
02.06.2020