Дата документу 04.06.2020 Справа № 554/4692/20
Провадження № 1-кс/554/7546/2020
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020, -

в с т а н о в и в:

01 червня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просив: скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020.

В обґрунтування клопотання вказував, що постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим не мотивована та суперечить чинному законодавству. Вважає, що він набув статусу потерпілого часу внесення до ЄРЖР його заяви про вчинення кримінального правопорушення. Окрім того в даному кримінальному провадженні не проведено жодних слідчих дій, навіть не допитано заявника, тому слідчий не мав змоги встановити відсутність доказів завдання заявнику моральної шкоди.

В судове засідання скаржник не з"явився, у скарзі просив проводити її розгляд без його участі, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомляли.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвала слідчого судді від 01.06.2020 року в частині витребування з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020 не виконана.
Дослідивши наявні у матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за наявними матеріалами, враховуючи строку розгляду страв даної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020 року, внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_2 .

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року - відмовлено у визнанні ОСОБА_2 потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000040 від 13.01.2020.

Постанова вмотивована тим, що на даний час не було встановлено факту спричинення шкоди ОСОБА_2 від дій співробітників прокуратури Харківської області.

Згідно ч.1,2,3 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, у листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року вказував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування, вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Згідно ч. 2 вказаної статті, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим належним чином не вмотивована.

Керуючись ст.ст. 220, 303, 307, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020- задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_3 від 06.04.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000040 від 13.01.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Октябрського
районного суду м.Полтави ОСОБА_1