Єдиний унікальний номер справи 202/7100/18
Провадження № 1-кп/185/240/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

розглядаючи в судовому засіданні в приміщенні суду в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.369 КК України,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Під час проведення судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою спливає 23 січня 2020 року, судовий розгляд лише розпочато, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не перестали існувати: ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до 12 років, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду; після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних свідків, експертів, спеціалістів (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків, які ще судом не допитані, обвинувачений ОСОБА_6 схильний до продовження злочинної діяльності. Обвинувачений ОСОБА_6 безробітний, не має постійного джерела доходу, здійснював вплив та підкуп працівників правоохоронних органів, будучи працівником поліції, який був відповідальний за боротьбу з незаконним обігом наркотиків. Інший більш м`який запобіжний захід обвинуваченому, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, останнім було подано письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання. В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_6 зазначив, що 1 рік 10 місяців тримається під вартою, обвинувальний акт стосовно нього тричі повертався прокурору для усунення недоліків, з 10 судових засідань, що відбулись за кримінальним провадженням 6 засідань були призначені продовженню запобіжного заходу,судове слідство за кримінальним провадженням за його обвинуваченням так і не розпочалось. Інкриміновані йому злочини жодним доказом не підтвердженні. Він впевнений у своїй невинуватості та майбутньому виправданні, заявлені прокурором ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу та його продовженні, жодним доказом не доведені та не знаходять свого підтвердження. Будь-якої мети ухилитись від правосуддя, у разі зміни запобіжного заходу, в нього немає, навпаки він зацікавлений у судовому розгляді кримінального провадження та встановленні його невинуватості. В нього міцні соціальні зв`язки, після отримання вищої освіти тривалий час працював в органах внутрішніх справ, займав керівні посади, ніколи не виїжджав закордон, родичів в інших областях чи країнах не має. Визначений розмір застави для нього та його сім`ї занадто великий. Для запобігання вказаним ризикам вважає необхідним змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Заявлене клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому обґрунтовано лише тяжкістю можливого покарання у разі визнання винуватим ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів. Щодо письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, - адвокат вважає необхідним його задовольнити, оскільки клопотання обґрунтоване та вмотивоване.

Інші захисники та обвинувачені вважають клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 необгрутованим та таким, що не підлягає задоволенню, а клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт таким, що підлягає задоволенню.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 січня 2020 року, включно, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується, однак, завершити кримінальне провадження неможливо, за кримінальним провадженням проведено підготовче судове засідання, розпочато судовий розгляд.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, серед яких є такі, як тримання під вартою та домашній арешт.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На виконання вказаних вимог Закону колегією суддів встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкриміновані злочини, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, злочинів середньої тяжкості, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі більше 10 років з конфіскацією майна. Тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у інкримінованих злочинах, ОСОБА_6 може переховуватися від суду. Після відкриття сторонами доказів, зокрема анкетних даних свідків, спеціалістів, експертів, враховуючи, що судовий розгляд за кримінальним провадженням лише розпочато, існує велика ймовірності впливу та чинення тиску з боку обвинувачених на свідків, які ще судом не були допитані. Крім того, ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення на даний час не втратив своєї актуальності.
Клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу містить оцінку доказів обвинувачення, кваліфікації інкримінованих злочинів обвинуваченому, незгоду з раніше прийнятими рішеннями судами першої та апеляційної інстанції про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів щодо заявленого обвинуваченим необґрунтованого та тривалого його утримання під вартою в черговий раз зазначає, що розумність строків тримання під вартою необхідно розглядати не тільки в контексті календарних днів та часу, а із врахуванням всіх обставин, зокрема складності кримінального провадження, кількості обвинувачених та інших учасників судового розгляду, кількості епізодів пред`явленого обвинувачення, особливої процесуальної поведінки кожного з учасників кримінального провадження (клопотань, заперечень, реплік). Даний склад суду відповідно до вимог ст.314 КПК України та отримання 15.10.2019 року з апеляційної інстанції після скасування ухвали суду про повернення обвинувального акту прокурору вказаного обвинувального акту розпочав підготовче судове засідання спочатку, в наступний час за провадженням відбувається судовий розгляд, розпочато судове слідство.

Тяжкість злочинів не є єдиною підставою продовження строку обраного запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час відсутні докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність.

Тому, на думку колегії суддів, оскільки в цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 331 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів - задовольнити.

В задоволенні письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2020 року, включно, залишивши без змін раніше визначений судом розмір застави і обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків.

Строк дії ухвали - до 16 березня 2020 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , захиснику, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3