Справа № 646/8147/19
№ провадження 1-кп/646/497/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.20 року м. Харкова
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002719 від 12.11.2019 відносно обвинуваченого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гянджа, Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, неодруженого, працюючого неофіційно вантажником, з середньою освітою, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 листопада 2019 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, в приміщенні кафе, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 20 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, зі столу викрав мобільний телефон ТМ «Samsung» моделі «J600FZVDSEK» 32gb, вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи № 6/2800СЕ-19 від 15.11.2019- 2500 гривень, який належить ОСОБА_6 , та поклав до своєї кишені після чого з вказаним мобільним телефоном, покинув приміщення кафе та розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Цивільний позов не заявляє.
На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 надав наступні свідчення: 10 листопада 2019 року приблизно о 04 годині 00 хвилин, в приміщенні кафе, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 20 таємно викрав зі столу мобільний телефон ТМ «Samsung», який поклав до своєї кишені.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.
При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гянджа, Республіки Азербайджан, азербайджанець, громадянин Азербайджану, неодружений, працюючий неофіційно вантажником за домовленістю, з середньою освітою, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Відповідно до досудової доповіді фахівця Слобідського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_7 від 27.02.2020 року , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та оцінка небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб має середній рівень. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо та не становити високу небезпеку для суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшують покарання обвинуваченому- щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, яка просила призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді штрафу.
Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у штрафу у розмірі 50 ( п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850( вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 6/2800СЕ-19 від 15.11.2019 року в розмірі 471,03 грн.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
- мобільний телефон ТМ «Samsung J 600F/DS» IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з сім карткою з номером НОМЕР_3 в чохлі полімерного матеріалу золотистого кольору - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2
- DVD-R диск із записом з камери під назвою « ОСОБА_8 »- зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1