Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 383/9/19
Провадження № 1-кп/391/8/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2020 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області:

головуюча - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Компаніївка в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000487 від 03.11.2018 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Василівка Бобринецького району, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого професійно - технічну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не маючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння за наступних обставин.

01.11.2018 року, в період часу з 21 години 30 хвилин до 00 години 00 хвилин, точного часу судом не встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після спільного розпиття алкогольних напоїв, перебували біля домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 . Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_7 раптово виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Під час сварки ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , переслідуючи свій злочинний намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно та цілеспрямовано, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс один удар кулаком лівої руки в праву височну частину потерпілого ОСОБА_4 . Від отриманого удару потерпілий, втративши рівновагу, впав на землю лівим боком на ліву руку. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , наблизився до останнього та наніс йому два удари лівою ногою, взутою у берци, в праву височну частину обличчя потерпілого ОСОБА_4 таким чином, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно- мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеню, епідуральної гематоми в правій лобно - тім`яній частках,вдавленого перелому правої скроневої кістки, лобної кістки справа, з переходом на передню черепну ямку, перелому задньої стінки лобної пазухи справа, гематоми пара орбітальної ділянки справа.
Згідно висновку судово - медичної експертизи № 715 від 14.12.2018 вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.
Таким чином, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, кваліфіковане як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні ОСОБА_7 на початку розгляду справи свою вину та розмір цивільного позову про стягнення матеріальної та моральної шкоди не визнав, однак в ході судового розгляду свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини які зазначені в обвинувальному акті, але на підставі ст. 63 Конституції України відмовився їх пояснювати. Зазначив, що дійсно був в стані алкогольного сп`яніння, пам`ятає тільки, що один раз ударив в частину обличчя. Шкодує, що так сталося. Його мати намагалась спілкуватись з матір`ю потерпілого для відшкодування шкоди, але та відмовилась. Переказ поштою від 26.11.2019 року на суму 4 466.00 грн. потерпілий відмовився отримувати. Кається, що таке сталося.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що вони раніше були друзями з обвинуваченим. 01.11.2018 року зранку він був на роботі, після обід повернувся додому. Потім о 15.20 годині до нього прийшов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та попросили перевести дрова з лісопосадки додому. Він погодився, оскільки в нього є мотоцикл. Він поїхав до ОСОБА_7 на вул. Миколи Брасла, 43. Приїхавши в 16.00 годин, останній залив йому бензин і вони поїхали по дрова. Зробили дві ходки. Розгрузивши останню, вони взяли горілки, випили, посиділи, перекурили. ОСОБА_7 запропонував зробити ще одну ходку, але він відмовився, оскільки вже було темно, і потрібно було їхати з фонариком. ОСОБА_7 сказав повернути йому бензин, який залишився, оскільки він його хоче залити в пилку і попиляти дрова. Він відмовився бо його залишилося десь з літр, а йому ще треба було доїхати додому. На що ОСОБА_7 сказав, що за це можна получити. Він стояв біля мотоцикла, обпершись на сідушку. В цей час до нього підійшов ОСОБА_7 і вдарив його в праву сторону, в висок, лівою рукою, він стояв навпроти. Після чого, він упав на ліву руку, на ладошку і на руку, потім він ударив його ногою, після чого, в нього задзвеніло в вухах, потів знову ударив його ногою. Він почав підніматися і тоді ОСОБА_7 ударив його третій раз ногою. Піднявшись на коліна, він просив ОСОБА_7 заспокоїтися, і він зрозумів, що йому треба їхати додому. Приїхавши, він загнав мотоцикл і коли заходив до будинку побачив кров на дверях, глянувши в дзеркало побачив кров на лиці з права і зліва, викривлений ніс, гематоми. Покупався, йому стало погано, запаморочення, присів, потім йому стало ще гірше, присів дивитися телевізор, а далі нічого вже не пам`ятав, прийшов до тями в обласній лікарні.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що з обвинуваченим та потерпілим він в нормальних стосунках. Це було 2018 року ввечері. Він разом з ОСОБА_7 попросили ОСОБА_4 привести дрова. Коли привезли дрова, вирішили випити могорич. Посиділи, випили, вийшли на двір. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вийшли на дорогу, а він зайшов у будинок попросити ОСОБА_10 зробити чаю. Хто кого перший штовхнув він не бачив, коли він вийшов з будинку, хлопці вже сперечалися. ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_4 і той упав біля мотоцикла. Потім вони підняли ОСОБА_4 і завели його в двір. Поштовх був нанесений в груди. Він бачив як упав потерпілий, він упав на спину. Як наносилися ушкодження він не бачив. Потерпілий говорив з ним. Після чого, вони зайшли на терасу попити чай, а потім ОСОБА_4 поїхав додому, так він сказав, а куди він поїхав точно не знає. Потерпілий дихав важко, вони домовилися привести дрова на інший день, бо у ОСОБА_11 залишився бензин. Він бачив лише поштовх.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є батьком потерпілого ОСОБА_4 . Його дружина повела корову випасати, коли прийшла то повідомила, що хотіла зайти до сина але він не відчинив двері, мабуть спить. Годин о 10 ранку вона знову пішла до сина, постукала він не відчиняв, походила, подумала, що він втомився та спить, побачила у вікно, що син лежить на кроваті і на стукіт не реагує. Потім о 14.00 год. знову поїхала до нього. Після чого, дружина приїхала додому розповіла йому про ці обставини і вони поїхали до сина. Приїхавши, побачили, що син закрився з середини, бо в дверях стирчав ключ. Він витягнув з вулиці скло з вікна, зайшли до будинку і побачили що син сидів біля вікна, почали до нього говорити, але він на це не реагував, потім в сина почалася рвота, визвали фельдшера, на що він сказав везти сина в лікарню. В лікарні зробили рентген і сказали, що треба везти сина терміново в обласну лікарню. В районній лікарні викликали поліцію. Коли приїхав до сина додому кругом була кров, на дверях, на полу, на подушці. Що трапилося він не знав, вже дізнався в лікарні. Кров в будинку була не розмазана, а накапано. Слідів боротьби не було і на дворі теж, не натоптано. На мотоциклі теж нічого не було. Коли сина транспортували він був ніякий, вони до сина говороли, але він не реагував. Після операції син розповів що трапилося, що був конфлікт з ОСОБА_7 та розповів про обставини, що перевозив дрова, потім сказали поїхати третій раз, але син відмовився бо було темно, потім сказали зливати бензин, син відмовився і тоді почався конфлікт.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що точної дати не пам`ятає, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 вирішили привезти дрова, домовилися з ОСОБА_4 , залили бензин і поїхали по дрова. Після того, як закінчили возити дрова, ОСОБА_7 запропонував випити, випили, потім попили чай на терасі. ОСОБА_4 попросив залити йому ще 1,5 літра бензину. ОСОБА_7 відмовив, оскільки вже залив 4 літри. ОСОБА_7 попросив її винести телефон, вона винесла, після чого ОСОБА_7 заглянув у бак і сказав що ОСОБА_4 його дурить, що в нього є бензин, а ОСОБА_4 сказав що ОСОБА_7 має йому ще заплатити за перевозку дрів. Після чого ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 що яке він має право дивитися в його бак мотоцикла. ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 в праве плече. Вона зрозуміла що буде конфлікт, потім вона стала між ними. ОСОБА_4 почав говорити ОСОБА_7 що останній невдячний. ОСОБА_7 наказав їй відійти, що вона і зробила. ОСОБА_7 щось сказав потерпілому, що саме вона не чула. Після чого, ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_4 правою рукою в область щелепи, ОСОБА_4 впав. Вона побігла та гукнула з будинку ОСОБА_14 . Після цього вони побачили, що ОСОБА_4 лежав без свідомості, підійшовши ближче ОСОБА_7 піднімав ОСОБА_4 , який вже прийшов до свідомості. ОСОБА_7 запропонував потерпілому відвести його додому, на що ОСОБА_4 відмовився. ОСОБА_4 упав всім тілом на асфальт, упав рівно, на спину. Вони були в трьох коли наносилися удари потерпілому. ОСОБА_4 був в шапці бо було холодно. ОСОБА_7 просив у ОСОБА_4 пробачення, пропонував відвести його додому на що ОСОБА_4 відмовився.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_4 02.11.2018 року вона пішла прив`язувати корову, зайшла до сина, в нього було закрито з середини, подумала що син відпочиває та й пішла на роботу. Потім передзвонила йому, але він не відповідав. Потім періодично передзвонювала, але він не відповідав, мобілка знаходилася поза зоною. Знову поїхала до нього, почала стукати, він не відповідав. У вікно побачила, що син лежав на кроваті. Потім побачила, що він упав. Поїхала додому до себе, повідомила про все це чоловіка, потім вони поїхали до сина додому, вона на велосипеді, а чоловік на машині. Чоловік витягнув скло з вікна з вулиці і відчинив двері. Коли вона зайшла то побачила, що син сидів біля вікна, його підняли і вона побачила, що він не в собі, були синці на губі, вона запитала «хто побив», але син не міг відповісти. Потім привезли його до себе додому, де у сина почалася рвота, викликали фельдшера, який сказав що треба вести в лікарню, там йому зробили рентген, викликали поліцію, надали першу медичну допомогу і швидкою допомогою відвезли в обласну лікарню де зробили операцію. В будинку сина була кров на дверях, на полу, коло зеркала, на подушках, на одязі, на куртці, в прихожій. Слідів боротьби в будинку не було. В мисці була кров, видно що син мився. Потиличних гематом не було. В лікарні їй розповіли, що в нього потрощений череп. Коли везли його в лікарню, він не міг пояснити, що трапилося, бо був не в собі, вже потім пояснив коли зробили операцію і він прийшов до свідомості. Пояснив, що до нього прийшли ОСОБА_7 і ОСОБА_16 і попросили перевести дрова, коли перевезли ОСОБА_17 сказав сину злити бензин який залишився на що син відмовився, потім його ОСОБА_17 ударив. Вона знає ОСОБА_7 , він колись побив людину і втік з місця, побив не так тяжко як сина але був випадок. Через три місяці після лікування їм сказали, що треба ставити пластину в голову бо там дірка, пластина коштує 40 000 грн., ще потрібна операція і реабілітація, це ще додаткові кошти. Вони будуть робити операцію, все це нерви, хвилювання.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 02.11.2018 року та фототаблиці до нього, за участю ОСОБА_7 , а саме територія біля домоволодіння, яка розташована по АДРЕСА_1 де потерпілому ОСОБА_4 наносилися тілесні ушкодження. (Т.1 а.к.п. 163-164);

- протоколом огляду місця події від 02.11.2018 року та фототаблиці до нього, за участю ОСОБА_12 , а саме територія біля домоволодіння, яка розташована по АДРЕСА_1 , приміщення коридору будинку та ліжка, з якого було вилучена подушка зі слідами речовини бурого кольору. (Т.1 а.к.п. 165-168);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.11.2018 року та фототаблиці до нього, за участю потерпілого ОСОБА_4 , який показав за яких обставин йому було нанесено тілесні ушкодження.( Т.1 а.к.п. 169-173);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 06.11.2018 року та картою пам`яті із відеозаписом слідчої дії до нього, за участю свідка ОСОБА_13 та її представника ОСОБА_18 , яка показала за яких обставин ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 (Т.1 а.к.п.174-176);

- довідкою № 6084/01-16/15 від 08.11.2018 року та випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 18772 нейрохірургічного відділення обласної лікарні від 20.11.2018 року виданої на ім`я ОСОБА_4 , якою встановлено, що потерпілому ОСОБА_4 проведена 03.11.2018 року операція: резекційна трепанація черепу, видалення епідуральної гематоми, стан хворого важкий, в зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні в нейрохірургічному відділенні обласної лікарні з 02.11.2018 року по 20.11.2018 року з діагнозом: важка закрита черепно-мозкова травма (01.11.18). Забій головного мозку тяжкого ступеня важкості з наявністю контузійних вогнищ 3 типу в правій лобній та лівій скроневій частках головного мозку. Епідуральна гематома великих розмірів в правій лобно-тім`яній ділянці. Дислокаційний синдром. Набряк головного мозку. Уламковий перелом скорлупи правої скроневої кістки, лобної кістки, передніх відділів гратчастої кістки, медіальної стінки лівої орбіти. Гемосинус гратчатого лібіринту. Помірний правобічний геміпарез. Забій м`яких тканин лобно-тім`яної правої ділянки. Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності. Стан відміни з делірієм. (Т.1 а.к.п. 177-178);

- висновком експерта № 715 від 14.12.2018 року, яким встановлено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_4 малось тілесне
ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми: забою головного мозку
тяжкого ступеню, епідуральної гематоми в правій лобно-тім`яній частках,
вдавленого перелому правої скроневої кістки, лобної кістки справа, з переходом на передню черепну ямку, перелому задньої стінки лобної пазухи справа, гематоми параорбітальної ділянки справа.
Дане тілесне ушкодження утворилось від локального травматичного впливу тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості яких в пошкодженнях не описані, не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в ухвалі суду та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент спричинення, згідно "Правил судово-медичного визначений ступеню тяжкості тілесних ушкоджень"', затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995року № 6 п. 2.1.3.б. Ушкодження утворилось від не менш 2 -х травматичних впливів.
Положення потерпілого в момент нанесення тілесних ушкоджень могло бути самим різноманітним, обернуто правою половиною обличчя до діючого об`єкту. Враховуючи локалізацію, характер ушкодження виключає можливість його утворення при падінні з положення стоячи на площину.
Механізм тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 при проведенні
судово-медичної експертизи не протиречить механізму, на який вказує потерпілий ОСОБА_4 в протоколі допиту та протоколі слідчого експерименту від 24.11.2018року. Розташування тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 при проведенні судово-медичної експертизи (справа) не відповідає локалізації ділянки в які наносилось тілесне ушкодження (зліва), згідно показів свідка ОСОБА_13 в протоколі допиту та протоколі проведення слідчого експерименту від 06.11.2018 року. (Т.1 а.к.п. 179-181);
- висновком експерта № 745/715 від 27.12.2018 року, яким встановлено, що згідно наданої медичної документації у ОСОБА_4 малось тілесне ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми: забою головного мозку тяжкого ступеню, епідуральної гематоми в правій лобно-тім`яній частках, вдавленого перелому правової скроневої кістки, лобної кістки справа, з переходом на передню черепну ямку, перелому задньої стінки лобної пазухи справа, гематоми параорбітальної ділянки справа. Механізм тілесних ушкоджень виявлених ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 при проведенні судово-медичної експертизи не відповідає механізму, на якій вказує ОСОБА_7 в протоколі проведення слідчого експерименту від 21.12.2018 року за його участю. . (Т.1 а.к.п. 182-184);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.12.2018 року та фототаблиці до нього, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , який показав за яких обставин він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 (Т.1 а.к.п.185-188);

Таким чином, суд вважає, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню.

При призначенні покарання суд враховує обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого.

Так, згідно ст. 12 КК України скоєний злочин за ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як особа обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з батьками, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, знаходиться на обліку як безробітній в Бобринецькій районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості з 19 березня 2019 року, раніше не судимий.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого ОСОБА_7 від 23.04.2019 року, складеної Бобринецьким районним сектором філії державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області, з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, у т.ч. зазначення у ній: «аналізуючи зібрану інформацію, яка характеризує обвинуваченого з позитивної сторони, його перше притягнення до кримінальної відповідальності та провівши оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, яка показала середній рівень небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб та середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, Бобринецький районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області вбачає за можливе виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства.
Суд не бере до уваги надані стороною потерпілого матеріали (фото, ухвали і т.і.) для оцінки дій та як характеризуючи обвинуваченого стосовно вчинення ОСОБА_7 злочину відносно потерпілого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 182 КК України, а саме за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу, в силу ст. 62 Конституції України та презумпції невинуватості.
Суд критично ставиться до визнання вини обвинуваченим вже під час судового розгляду, та не визнає пом`якшуючою обставиною його щире каяття і розцінює це як намагання уникнути покарання у виді позбавлення волі.
Згідно роз`яснень, які надав Верховний суд в постанові від 22.03.2018 року, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження та під час судового розгляду такі факти не встановлено.

Враховуючи обставини кримінального провадження, думку потерпілого, який вважає за необхідне позбавити волі обвинуваченого на вісім років, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, те що злочин є тяжким, нанесене тілесне ушкодження, було небезпечне для життя в момент заподіяння, та спричинило потерпілому втрату свідомості, запаморочення, головний біль, головокружіння, слабкість, а в подальшому операцію по трепанації черепа і необхідність здійснення тривалого лікування, операцій та втратою можливості потерпілому працювати, що свідчить про те, що обвинувачений є небезпечним для суспільства, тому суд вважає, що з метою перевиховання та попередження вчинення ним нових правопорушень його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі. Підстав для застосування положень ст.ст. 75, 76 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, визнав повністю розмір цивільного позову, частково відшкодовував завдані збитки, висновок пробації, суд, керуючись постановою Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, в якому він просить стягнути 81 149,93 грн. (вісімдесят одну тисячу сто сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки) майнової шкоди та моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень), 11 268,40 (одинадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат на професійну, правничу допомогу.

При стягненні матеріальної, моральної шкоди та судових витрат, суд, керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.137 ЦПК України задовольняє позов повністю.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили обрати «тримання під вартою», взявши його під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання рахувати з часу взяття під варту з 15.45 години 12 червня 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення 81 149,93 грн. (вісімдесят одну тисячу сто сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки) майнової шкоди та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) і 11 268,40 (одинадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат на професійну, правничу допомогу, судовий збір, а всього 192 418,33 грн. (сто дев`яносто дві тисячі чотириста вісімнадцять гривень тридцять три копійки) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 матеріальну шкоду в сумі 81 149,93 грн. (вісімдесят одну тисячу сто сорок дев`ять гривень дев`яносто три копійки), моральну шкоду в сумі 100 000 грн. (сто тисяч гривень) та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокатата судовий збір в сумі 11 268,40 (одинадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень сорок копійок), а всього 192 418,33 (сто дев`яносто дві тисячі чотириста вісімнадцять гривень тридцять три копійки).

Речові докази:
- змив речовини бурого кольору та контрольний змив з поверхні цементованого порогу біля входу до будинку, кожен з яких окремо упаковано до паперових конвертів, наволочка зі плямою РБК, яка поміщена та упакована до спеціального пакету «НПУ ГСУ» № 4386468 знищити;
- медичну картку амбулаторного хворого № 0122 ОСОБА_4 на 16 аркушах, повернути потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
- медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 18772 на 44 аркушах повернути Кіровоградській обласній лікарні.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області через Компаніївський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, якщо його не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________________І. ОСОБА_19