Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1092/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Республіки Німеччина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, обіймаючого посаду заступника директора з комерційних питань Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод", раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000198 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.
28.08.2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
24.01.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000198 до шести місяців, тобто до 28.02.2020 року.
17.02.2020 року в порядку ст. 279 КПК України ОСОБА_4 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.
Згідно вказаного повідомлення, ОСОБА_4 , постійно обіймаючи на Державному підприємстві Миколаївський бронетанковий завод посаду заступника директора з комерційних питань, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, тобто будучи службовою особою, діючи в порушення вимог ст.ст. 130, 139 Кодексу законів України про працю, п.п. 1.7.5 - 2.3.17 частини 2 Типового положення про підприємство з ремонту бронетанкового озброєння і техніки, начальника підприємства, відділи, служби та інші підрозділи підприємства (05.БТОТ.009 НМ1), затвердженого МО України 25.02.2003 року, Статуту Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, затвердженого 24.09.2012 року, посадової інструкції від 2018 року заступника директора з комерційних питань, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 07.11.2017 року, знаходячись в адміністративній будівлі ДП «МБТЗ» за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи - ТОВ «Лі Тур», використав своє службове становище заступника директора з комерційних питань ДП «МБТЗ» всупереч інтересам служби та державним інтересам - інтересам ДП «МБТЗ», видав до бухгалтерського відділу завідомо неправдивий офіційний документ - акт приймання-передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017 року, затвердивши його особистим підписом, та віддав усну вказівку інженеру 2-ї категорії ДП «МБТЗ» ОСОБА_7 підписати та видати до бухгалтерського обліку видаткову накладну №07111 від 07.11.2017 року про нібито прийняття ДП «МБТЗ» від ТОВ «Лі Тур» будиночків подвійних з терасою в кількості 3.5 шт., які фактично на підприємство не поставлялись, та 10.01.2018 року, знаходячись в адміністративній будівлі ДП «МБТЗ» за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи - ТОВ «Лі Тур», використав своє службове становище заступника директора з комерційних питань ДП «МБТЗ», затвердив та видав до бухгалтерського відділу завідомо неправдивий офіційний документ - рахунок на оплату №03011 від 03.01.2018 року на суму 355 250,03 грн., який став 30.03.2018 року підставою для перерахування ДП «МБТЗ» грошових коштів на поточний банківський рахунок ТОВ «Лі Тур» в ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 в сумі 355 250,03 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків державі в особі ДП «МБТЗ» на загальну суму 355 250,03 грн., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення.
Крім того, 07.11.2017 року та 10.01.2018 року ОСОБА_4 , знаходячись в адміністративній будівлі ДП «МБТЗ» за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, діючи умисно, видав до бухгалтерського відділу завідомо неправдиві офіційні документи, передбачені «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом від 24.05.1995 року №88 Міністерства фінансів України, а саме: 07.11.2017 року акт приймання-передачі матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 07.11.2017 року та 10.01.2018 року рахунок на оплату №03011 від 03.01.2018 року на суму 355 250,03 гривень, які стали підставою для перерахування 30.03.2018 року ДП «МБТЗ» грошових коштів на поточний банківський рахунок ТОВ «Лі Тур» в ПАТ «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 в сумі 355 250,03 грн., що спричинило тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальних збитків державі в особі ДП «МБТЗ» на загальну суму 355 250,03 грн., яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення.
18.02.2020 року слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю звільнення під заставу у розмірі 168 160 гривень.
В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підозра є обґрунтованою, підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Зауважили, що у кримінальному провадженні ОСОБА_4 вже обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, умови якого останній не порушував, після чого строк його дії продовжено не було. Протягом трьох місяців досудового розслідування ОСОБА_4 без обраного запобіжного заходу з`являвся до слідчого за першою вимогою, співпрацював з органом досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, які відносяться до категорії тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказана підозра є обґрунтованою та на даному етапі досудового розслідування підтверджується наступними зібраними доказами у кримінальному провадженні: заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначено, що посадові особи ТОВ «Лі Тур» не виконують умови договору поставки товару №13/07 від 13.07.2017 року, укладеного між ТОВ «Лі Тур» та ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА» щодо поставки конструкцій каркасу мобільного блочно-модульного будинку; договором №223 від 20.06.2017 року, укладеного між ДП «МБТЗ» та ТОВ «Лі Тур» щодо поставки та здійснення монтажу будиночків подвійних з терасою для бази відпочинку «Вітерець» №1 та додатковою угодою №1 від 29.12.2017 року до вищевказаного договору; оборотно-сальдовою відомістю ДП «МБТЗ», згідно якої будиночки подвійні з терасою в кількості 3.5 шт. поставлені на баланс підприємства; видатковою накладною №07111 від 07.11.2017 року згідно якої ОСОБА_7 прийняла від постачальника 3.5 шт. будиночків подвійних з терасою; протоколом огляду місцевості від 10.10.2018 року, а саме бази відпочинку «Вітерець», де подвійних будиночків з терасою виявлено не було; висновком експерта №11 від 22.02.2019 року, згідно якого завданий ДП «МБТЗ» збиток становить 862 750,03 грн.; посадовою інструкцією заступника директора з комерційних питань ОСОБА_4 , згідно якої останній виконував адміністративно-розпорядчі функції; протоколом допиту свідка - директора ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА»; листом №332 від 02.07.2019 року від ТОВ «ЕКО МОДУЛЬ УКРАЇНА» в якому повідомлено, що оскільки ТОВ «Лі Тур» так і не виконало умови договору № 13/07, то 3.5 каркаси для будинків блочно-модульного типу реалізовані третім особам; актом приймання-передачі на зберігання матеріальних цінностей від 07.11.2017 року, згідно якого ДП «МБТЗ» передало на відповідальне зберігання до ТОВ «Лі Тур» 3.5 шт. будиночків подвійних з терасою, які фактично отримані та передані не були; висновком почеркознавчої експертизи №2017 від 16.08.2019 року, згідно якої підпис в графі «Сторона 2 ДП «МБТЗ» виконано ОСОБА_4 ; іншими матеріалами провадження в їх сукупності.
При цьому слід звернути увагу на те, що підозра визнається обґрунтованою у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться мова, могла вчинили правопорушення.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання докази, вважаю, що є достатні підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинних діянь обґрунтованою, чим спростовуються доводи сторони захисту стосовно відсутності вагомих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри його підзахисного.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду цього або іншого кримінального проваджень.
З урахуванням викладеного, тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним в інкримінованих правопорушеннях, вважаю доведеною наявність ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Разом з тим, враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 протягом шести місяців досудового розслідування, а також той факт, що останній раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та постійне місце роботи, співпрацює з органом досудового розслідування, вказаний ризик є незначним. Доказів на підтвердження існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не надано.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене, оскільки прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, вважаю, що запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
За такого, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 179, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27 лютого 2020 року включно та покласти наступні обов`язки:
- прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.
Повний текст ухвали оголошено 21 лютого 2020 року о 11 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8