ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/837/19
Провадження № 1-кп/483/46/2020
ВИРОК
Іменем України
17 січня 2020 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 01 червня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коканд Ферганської області Узбекистан, є громадянином України, одруженим, має не повну загально-середню освіту, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, за наступних обставин.

05 липня 2016 року ОСОБА_4 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , № 199 від 05 липня 2016 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу зазначеної частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду старшого розвідника групи спеціального призначення загону спеціального призначення вказаної військової частини.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 № 5-РС від 20 січня 2017 року старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника групи спеціального призначення загону спеціального призначення зазначеної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший сержант ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Військовослужбовець був зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

З моменту видання виконуючим обов`язки Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу, про що обвинуваченому ОСОБА_4 достеменно було відомо.

Однак діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший сержант ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Так, 27 квітня 2017 року близько 07 год. 30 хв. старший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза її межами за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до 08 год. 00 хв. 15 січня 2018 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, що вчинено в умовах особового періоду, винним себе визнав повністю та дав показання про те, що дійсно в кінці квітня 2017 року він покинув військову частину де проходив службу, у зв`язку із сімейними обставинами, і з`явився на службу лише в січні 2018 року. У вчиненому щиро кається.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, за ч. 4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий злочин, його особу, а саме те, що він є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в Антитерористичній операції», має на утриманні двох малолітніх дітей, матір похилого віку, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи викладені вище обставини, суд вважає достатнім та можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат немає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення,, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року шести місяців від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: