УХВАЛА

01 липня 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0003219 від 24.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ОСОБА_5 , у якому просить накласти арешт на посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 .
З клопотання вбачається, що до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від працівників поліції, про те, що 101 екіпажем поліції перебуваючи по вул. Костромська, 87, в м. Рівне, було зупинено а/з марки Нісан д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки посвідчення водія за відповідною базою ІПНП по серії і номеру посвідчення було виявлено невідповідність.
24 червня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , в гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке поміщено до сейф-пакету Національна поліція України № ЕХР 0208927.
Згідно постанови слідчого від 24.06.2020, посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , в рамках вказаного кримінального провадження визнане речовим доказом.

з метою збереження речових доказів та унеможливлення вчинення подальших дій пов`язаних із розпорядженням та використанням посвідчення водія, виданого ТСЦ в Рівненській області №564, видане на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , які можуть призвести до втрати чи пошкодження, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти на них арешт.

З урахуванням викладеного та заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.
Заслухавши пояснення слідчого, який клопотання підтримав повністю, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Судом встановлено, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003219 від 24.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
24 червня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , в гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564, на його ім`я серії НОМЕР_1 , яке постановою слідчого від 24.06.2020 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження, як речовий доказ.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98цього Кодексу.
Так, посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , являється матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речового доказу, передбаченим статтею 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому тільки у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу. Наведені у клопотанні обставини, вказують на необхідність накладення арешту на майно, оскільки автомобіль є об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.
Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також з урахуванням того, що зазначене посвідчення водія відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту посвідчення водія, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на посвідчення водія видане ТСЦ в Рівненській області №564 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 та зберігати його при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1