Провадження № 1-кс/947/1956/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , в якій представник просить постанову слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26.02.2020 року про відмову в задоволенні клопотання про прийняття процесуального рішення, а саме винесення постанови про призначення потерпілому психологічної експертизи скасувати.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Слідчий в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд скарги в його відсутність. Крім того слідчий в своєї заяві зазначив, що скаргу не підтримує та вважає, що проведення психологічної експертизи не є доцільним, оскільки органом досудового розслідування на даному етапі проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії для направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду. Також, слідчий зазначив, що проведення психологічної експертизи не є доцільним, оскільки не несе за собою доказового значення, яке може вплинути на зміну кваліфікації, або виявленню інших обставин у кримінальному провадженні.

Ознайомившись з матеріалами скарги, вислухавши думку заявника, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Частиною 5 статті 110 КПК України встановлено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч.7 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Так, в судовому засіданні встановлено, що постанова слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26 лютого 2020 року відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України та прийнята в межах компетенції слідчого.

Крім того, слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що і було підтверджено представником потерпілого в судовому засіданні, що метою призначення експертизи є встановлення наявності та розміру спричиненої моральної шкоди через душевні страждання потерпілого, тобто реалізації потерпілим права, передбаченого статтями 127, 128 КПК України, на відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням та пред`явлення цивільного позову до підозрюваного.

Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 26 лютого 2020 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про винесення постанови про призначення ОСОБА_4 психологічної експертизи було відмовлено у зв`язку з тим, що проведення такої експертизи не несе за собою доказовий характер, що може слугувати для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Тобто, у зв`язку із тим, що призначення зазначеної вище експертизи необхідне для визначення розміру цивільного позову, а не для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, на переконання слідчого судді слідчим було обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання представника потерпілої особи про призначення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1