Справа № 336/7041/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), неодруженого, непрацевлаштованого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.1995 року за ч. 3 ст. 140 КК України в редакції 1960 року до трьох років позбавлення волі;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.06.1995 року за ч. 1 ст. 213 КК України в редакції 1960 року з застосуванням ст. 43 КК України в редакції 1960 року до трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10 вересня 1997 року у зв`язку із застосуванням Закону України «Про амністію» від 26.06.1997 року;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.1998 року за ч. 1 ст. 2296 КК України 1960 року до одного року позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 15 квітня 1999 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.1999 року за ст. 17 і ч. 3 ст. 81 КК України 1960 року до трьох років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 8 травня 2002 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2004 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі;

- вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 року за ст. 395 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років десяти місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11 травня 2007 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2008 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 30 квітня 2012 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2012 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі;

- вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2013 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10 вересня 2014 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.11.2015 року за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2016 року за ч. 2 ст. 190 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 11 червня 2018 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до шести місяців арешту, звільненого з місць позбавлення волі 23 квітня 2019 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;

- вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі;

- обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних дій в сфері обігу наркотичних засобів, за злочини проти громадського порядку, проти правосуддя, проти чужої власності, що вчинені різними способами, до його засудження за відкрите заволодіння чужим майном вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року вчинив кілька епізодів корисливих злочинів, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України, на території Дніпровського і Шевченківського районів м. Запоріжжя за таких обставин.

Близько 13-00 години 28 травня 2019 року ОСОБА_6 , керуючись умислом на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, біля магазину «Єва» в будинку АДРЕСА_2 , під приводом подяки за те, що потерпілий ОСОБА_7 зауважив обвинуваченому на тому, що той загубив гаманець, який обвинувачений з метою привертання уваги потерпілого навмисно вронив на землю, запропонував потерпілому прийняти в дар 250 грн., для чого вручив потерпілому фрагмент паперу розміром з купюру вартістю п`ятсот грн. та зображенням п`ятсот гривневої купюри і запропонував потерпілому повернути йому решту в 250 грн.

Під час пошуку потерпілим вказаної суми грошей у власному гаманці обвинувачений запропонував розміняти кілька купюр в п`ятсот грн. на більш дрібні грошові кошти, на що погодився потерпілий та передав ОСОБА_6 2500 грн. в обмін на 12 сувенірних купюр вартістю 500 грн., які потерпілий сприйняв як справжні грошові кошти

Описаними діями потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду в розмірі 2500 грн.

Продовжуючи вчинення шахрайських дій, о 10 годині 30 хвилин 7 червня 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою привертання уваги потерпілої ОСОБА_8 навмисно вронив на землю біля магазину «АТБ Маркет» в будинку № 22 по вул. Професора Толока в м. Запоріжжі гаманець, на втраті якого обвинуваченому зауважила потерпіла.

Піднявши гаманець, ОСОБА_6 на знак подяки запропонував потерпілій придбати у неї каблучку із золота 585 проби вагою 3,12 грама за 15000 грн., на що потерпіла погодилась та передала обвинуваченому вказану коштовність в обмін на 31 сувенірну купюру з зображенням грошової купюри вартістю 500 грн.

Описаними діями потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду в розмірі 2060 грн.

Продовжуючи вчинення кримінально караних діянь проти чужої власності, між 01-00 годиною та 07 годиною 30 хвилинами 20 вересня 2019 року обвинувачений з умислом на таємне викрадення чужого майна з багажного відділення, до якого проник з застосуванням фізичної сили, автомобіля ВАЗ 2107 білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився на території стоянки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кольорова, 20, скоїв крадіжку акумуляторної батареї марки STARTA моделі 540 A (EN) в корпусі чорно-помаранчевого кольору, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 821 грн.

В проміжок часу між 19-00 годиною 23 вересня 2019 року та 09-00 годиною 24 вересня 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, з застосуванням м`язової сили рук відкрив капот автомобіля Daewoo Lanos в кузові червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився біля будинку № 109-А по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, і таємно викрав акумуляторну батарею марки Bosch моделі 480 A (EN) в корпусі чорно-сірого кольору, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 1373 грн. 86 коп.

Близько 17-00 години 29 вересня 2019 року обвинувачений, керуючись умислом на крадіжку, із багажного відділення скутера «Viper», що знаходився біля будинку № 147 по вул. Чарівній в м. Запоріжжі, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_11 планшет «Samsung Galaxy Tab-5» в корпусі білого кольору, серійний номер НОМЕР_3 , спричинивши потерпілому майнову шкоду в сумі 1200 грн.

Окрім перелічених епізодів шахрайства та крадіжок, обвинувачений вчинив відкрите заволодіння чужим майном за таких обставин.

3 жовтня 2019 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, обвинувачений, керуючись умислом на грабіж, в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 з використанням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , яке виразилось у одночасному зриванні сережок з обох вух потерпілої, відкрито заволодів належними потерпілій ОСОБА_12 двома сережками з золота 583 проби загальною вагою 3,7888 грами вартістю 4346 грн. 81 коп.

Означеними діями потерпілій заподіяно садна в ділянках проколу мочок обох вушних раковин, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні таємних викрадень чужого майна, шахрайства та відкритого заволодіння чужим майном за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що, в період його протиправної діяльності перебував в тяжкому майновому стані, який і штовхнув його на вчинення кримінально караних діянь. Викрадені предмети матеріального світу збував незнайомим йому особам на зупинках транспорту загального користування, торгівельних майданчиках, ринках, ломбардах, використовуючи отримані від продажу гроші на власні потреби.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення таємних викрадень чужого майна та шахрайства, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Щодо відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 показав, що, помітивши на потерпілій сережки із золота, переслідував її до будинку, зайшовши за нею до під`їзду. Коли потерпіла піднімалась по сходинках, він, підійшовши, ззаду, одночасно смикнув за дві сережки з такою силою, що вони опинились в його руках. Викрадені коштовності він передав співробітникам поліції, які його затримали в день вчинення вказаного злочину.

Пояснив, що переосмислив зміст своєї протиправної діяльності, яка мала ознаки промислу, та повністю усвідомив протиправність вчиненого і щиро жалкує про скоєні дії.

Допитана в суді потерпіла показала, що бачила обвинуваченого напередодні вчинення грабежу в той самий день, коли проходила повз магазин, біля якого знаходився обвинувачений, який щось обронив у неї на очах. Піднявши предмет, який він вронив, він почав переслідувати потерпілу та пропонувати їй купити у неї сережки, на що вона відповіла відмовою, пославшись на те, що вони є подарунком її покійної матері. Після її виходу з магазину обвинувачений переслідував її, рухаючись позаду, аж до входу в під`їзд будинку, де вона проживає.

Обставини відкритого заволодіння сережками, викладені обвинуваченим, підтвердила повністю.

До доказів на користь обвинувачення, визнаного судом доведеним в частині відкритого заволодіння чужим майном, відноситься постанова про визнання речовим доказом викраденої у потерпілої сережки (а. с. 77 т. 1).

Таким чином, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими у відповідності до вимог закону, суд кваліфікує дії обвинуваченого в частині відкритого заволодіння майном потерпілої ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений повторно.

В частині таємного заволодіння чужим майном та шахрайства суд кваліфікує дії обвинуваченого:

за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Загальні засади призначення покарання внормовані статтею 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання.

У зв`язку з викладеним при призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який має судимості за вчинення кримінально караних дій в сфері обігу наркотичних засобів, злочини проти громадського порядку, проти правосуддя, проти чужої власності, що вчинені різними способами, до його засудження за вчинення відкритого заволодіння чужим майном вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України вчинив шість епізодів корисливих злочинів проти чужої власності, до яких входить тяжкий злочин.

Багатоепізодність протиправної діяльності обвинуваченого, що характеризувалась ознаками злочинного промислу, свідчить про його схильність до вчинення протиправних посягань та вказує на певний ступінь його небезпеки для суспільства.

В теперішній час обвинувачений відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року.

Означені обставини виключають можливість застосування до ОСОБА_6 іншого покарання, ніж позбавлення волі, та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Разом з цим суд бере до уваги і спосіб вчинення діянь, обвинувачення в яких визнано доведеним, який не поєднаний із псуванням запорів, пошкодженням майна для досягнення мети доступу до майна, застосуванням спеціально призначених для цієї мети предметів, а діяння вчинені хоча і на території іншого володіння, проте шляхом вільного доступу до матеріальних цінностей.

Зазначена обставина знижує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які за формальними критеріями, як зазначено, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

У вчиненому обвинувачений щиро покаялася, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, через повернення предметів викрадення потерпілим по епізодам таємного викрадення чужого майна частково усунуто спричинену злочинами шкоду.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Сукупність згаданих судом пом`якшуючих обставин, задовільні відомості про особу обвинуваченого, дають суду підстави для призначення мінімального покарання, встановленого санкцією частини статті обвинувачення, що передбачає відповідальність за найбільш тяжкий злочин; застосування принципу поглинення більш суворим покаранням менш суворого при призначенні покарання за сукупністю злочинів; а також для застосування при призначенні покарання за сукупністю злочинів в порядку частини ч. 4 ст. 70 КК України принципу часткового складання покарань, що призначені вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року та цим вироком, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Обтяжуючими покарання обвинуваченого обставинами є рецидив злочину та вчинення кримінально караних дій щодо осіб похилого віку.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, що передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення більш суворим менш суворого у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.11.2019 року та цим вироком, у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченого за підозрою у вчиненні злочину а саме: з 13-00 години 3 жовтня 2019 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази диск з відеозаписом з камери спостереження ПТ «Ломбард Партнер «Мокієнко і компанія», 43 листи паперу з написом «сувенір», що мають вигляд грошових купюр вартістю 500 грн., долучені до матеріалів досудового розслідування, - зберігати з матеріалами досудового розслідування.

Речові докази сумку чорного кольору Meijieiuo, дві гумові рукавчики чорного кольору, гаманець чорного кольору, 17 листів паперу з написом «Це не гроші. Це прикол», що мають вигляд грошових купюр вартістю 500 грн., ключ магнітний зеленого кольору, лезо від складного ножа, запальничку чорного кольору, пачку цигарок марки «Sobranie» з 19 цигарками, картку власного рахунку «Сільпо», що зберігаються в слідчому відділенні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, -знищити.

Речові докази - мобільний телефон «Fly» DS 123 в корпусі чорного кольору, сім-карту оператора мобільного зв`язку МТС, грошові кошти в сумі 39 грн. (купюра вартістю 20 грн., купюра вартістю 10 грн., купюра вартістю 5 грн., три монети вартістю 1 грн., дві монети вартістю 50 коп., вилучені у обвинуваченого під час затримання, що зберігаються в слідчому відділенні Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_6 за належністю.

Речовий доказ - сережку із золота 5783 проби, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_12 , - повернути їй за належністю.

Речовий доказ планшет «Samsung Galaxy Tab-5», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_11 , - повернути йому за належністю.

Речовий доказ - акумуляторну батарею марки STARTA моделі 540 A (EN) в корпусі чорно-помаранчевого кольору, передану на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , - повернути йому за належністю.

Речовий доказ - акумуляторну батарею марки Bosch моделі 480 A (EN) в корпусі чорно-сірого кольору , передану на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - повернути їй за належністю.

Речовий доказ - гаманець коричневого кольору, що зберігається в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя ОСОБА_1