ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/1180/19

Провадження № 1-кп/348/124/20

19 лютого 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за обвинувальним актом від 11.05.2019 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українеця, уродженця с. Глибока Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з професійно-технічною освітою, проходить військову службу за контрактом на посаді номера обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, учасника АТО, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за контрактом, не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тривалістю понад один місяць.

Злочин ним вчинений при наступних обставинах.

27.07.2017 між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби строком на 3 роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2017 № 90-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду номера обслуги 2 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2017 № 178 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вище вказаній військовій частині солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Однак 03.10.2018 о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

08.05.2019 о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 не з`являючись у військову частину, самостійно з`явився до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Суду пояснив, що 03.10.2018 року о 09 год. 00 хв., він проходячи військову службу за контрактом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до розташування військової частини НОМЕР_3 , та перебував поза межами розташування військової частини, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , понад один місяць.

У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суд суворо його не карати.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану тривалістю понад один місяць, кваліфіковані вірно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, під час досудового розслідування та в суді давав послідовні визнавальні показання, добровільно брав участь у слідчих діях.

Крім того суд враховує те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, є учасником АТО.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, злочин вчинив вперше, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується, є учасником АТО, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах мінімальної санкції статті за цей вид злочину, передбачений Особливою частиною КК України у виді позбавлення волі.

Також з урахуванням особи обвинуваченого, те що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, є учасником АТО, бажає продовжувати військову службу, наявність кількох пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без реального відбування покарання та вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України із покладенням відповідних обов`язків відповідно ст. 76 КК України. Іспитовий строк обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити один рік.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1