Провадження № 11-кп/4820/69/20
Справа № 675/1183/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення Ізяславського районного суду, ДУ «Замкова виправна колонія №58» апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду від 04 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ізяславського районного суду із заявою про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 10 квітня 2012 року по 28 серпня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування заяви вказував, що вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком того ж суду від 10 квітня 2012 року, а тому строк попереднього ув`язнення за цим вироком з 10 квітня по 28 серпня 2012 року також підлягає зарахуванню у строк покарання.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 04 вересня 2019 року провадження за заявою ОСОБА_7 закрито.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

Уважав, що чинним КПК України не передбачено заборони щодо повторного звернення засудженого до суду з клопотанням з приводу питань, які виникають в ході виконання вироку суду, за яким особа відбуває покарання.

Тому, на його переконання, суд першої інстанції мав би розглянути клопотання засудженого ОСОБА_7 по суті, а не приймати рішення про закриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з аналогічних підстав.

Звертав увагу на ту обставину, що його заяви до суду у 2018 і 2019 роках не є тотожними, містять різне обґрунтування та посилання на нормативно-правові акти, зокрема, правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги про скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з викладених у них підстав; думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що вони не підлягають задоволенню.

Закриваючи провадження за вказаною заявою ОСОБА_7 , суд виходив з того, що той вже звертався до суду з аналогічною заявою про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 10 квітня по 28 серпня 2012 року і ухвалою Ізяславського районного суду від 28 вересня 2018 року вона була залишена без задоволення. У подальшому таке рішення залишено без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 грудня 2018 року. Тобто, існує рішення суду, що набрало законної сили, ухвалене за заявою засудженого з аналогічними вимогами з тих же підстав.

Такий висновок суду є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам провадження.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2015 року за ст.ст.152 ч.3, 153 ч.2, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком того ж суду від 10 квітня 2012 року йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Указаний вирок набрав законної сили 23 травня 2016 року.
ОСОБА_7 також був засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 квітня 2012 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Указаний вирок набрав законної сили 28 серпня 2012 року. Під час зазначеного кримінального провадження до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 05 квітня 2011 року та до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 червня 2018 року ОСОБА_7 зараховано строк тримання під вартою з 05 квітня 2011 року по 09 квітня 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року засудженому було відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення з 10 квітня 2012 року по 28 серпня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Указана ухвала залишена без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06 грудня 2018 року.
За змістом ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що особа має право звернення до суду з відповідною заявою, клопотанням, тощо, а в разі незгоди з ухваленим судом рішенням, має право на апеляційний, касаційний перегляд її справи у випадках та в порядку, передбаченому чинним КПК України.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 оскаржував в передбаченому чинним КПК України порядку, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду.
Чинним КПК України не передбачено заборони, а також і можливості неодноразового звернення до суду при наявності судового рішення, що набрало чинності, з таким самим клопотанням, поданим з тих самих підстав, з аналогічними вимогами.
При цьому в численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява №52854/99 від 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини, зазначив: « Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, має тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції…яка декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їх рішення не могли бути поставлені під сумнів.
Правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного або нового розгляду. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватись для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватись як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти51-52).
Ураховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку про те, що провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання за період з 10 квітня 2012 року по 28 серпня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі слід закрити, оскільки питання, зазначене у його клопотанні вже вирішувалося судом та з цього приводу наявне судове рішення, яке набрало законної сили.
Відтак, підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційних скарг засудженого та його захисника колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 532, КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду від 04 вересня 2019 року про закриття провадження за заявою ОСОБА_7 про зарахування йому у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 10 квітня 2012 року по 28 серпня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в його інтересах без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: