Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2862/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 610 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в режимі відеоконференції з Коростенською ВК - 71 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2018 року за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Кольського районного суду Мурманської області Російської Федерації (далі РФ) від 19.01.2015 щодо ОСОБА_7 (далі Стружкін в усіх відмінках), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою задоволено клопотання Міністерства юстиції України та в порядку ст. 610 КПК України приведено у відповідність із законодавством України вирок Кольського районного суду Мурманської області РФ від 19.01.2015 за ст. ст. 30 ч. 1, 228.1 ч. 4 п. «г», 70 КК РФ щодо Стружкіна з урахуванням апеляційної ухвали Мурманського обласного суду від 12.03.2015. Вирішено вважати ОСОБА_9 засудженим за ст. ст. 15 ч. 2, 307 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років без конфіскації майна та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком Первомайського районного суду м. Мурманська від 28.12.2010 до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 19 січня 2015 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою привести вирок Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015 у відповідність до чинного законодавства України та визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців та зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 02.02.2010 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в часткове задоволення апеляційної скарги та неправильне незастосування судом першої інстанції ч. 3 ст. 68 КК України, перевіривши справу, колегія суддів прийшла до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 610 КПК України, при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Тобто, за змістом ст. 610 КПК України, при вирішенні питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України суд першої інстанції має керуватися кримінальним законом України або іноземної держави, що пом`якшує становище засудженого.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України в редакції, що діяла на час розгляду судом першої інстанції вищевказаного клопотання Міністерства юстиції України, за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 5 статті 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року, що діяла до 20 червня 2017 року, було передбачено зарахування попереднього ув`язнення до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно правової позиції, що міститься в ухвалі Великої Палати Верховного суду України, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі; застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З матеріалів справи видно, що при вирішенні вищевказаного клопотання Міністерства юстиції України, суд першої інстанції в цілому дотримався вимог ст. 610 КПК України та обґрунтовано вирішив привести у відповідність із законодавством України вирок Кольського районного суду Мурманської області РФ від 19.01.2015 за ст. ст. 30 ч. 1, 228.1 ч. 4 п. «г», 70 КК РФ щодо Стружкіна з урахуванням апеляційної ухвали Мурманського обласного суду від 12.03.2015., та вирішив вважати ОСОБА_9 засудженим за вищевказаним вироком за ст. ст. 15 ч. 2, 307 ч. 2 КК України за вчинення 30.09.2013 за місцем відбуття покарання в ВК №18 УФСІН Росії по Мурманській області за адресою Мурманська область, Кольський район, пос. Мурмаши, вул. Зелена, 10, закінченого замаху на незаконний збут наркотичних засобів, вчиненого групою осіб за попередньою змовою у великому розмірі.
Разом з тим, при вирішенні питання про строк призначеного ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, який йому належить відбувати за вищевказаним вироком іноземної держави, суд першої інстанції, в порушення вищевказаного принципу непогіршення становища засудженого, помилково не застосував вищевказані положення ч. 3 ст. 68 ч. 2 та ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII, якими пом`якшується становище цього засудженого відповідно до законодавства України.
Оскільки вироком іноземної держави Стружкіну за останній злочин було призначено максимальне за розміром покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років за ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, йому могло бути призначено покарання за ст. ст. 15 ч. 2, 307 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на максимальний строк 6 років 8 місяців, - який не перевищує двох третин вищевказаного максимального строку покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.

Вищевказаними вироком Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015. та ухвалою Мурманського обласного суду від 12.03.2015. не вирішувалося питання про зарахування у строк відбуття покарання попереднього ув`язнення ОСОБА_9 - перебування його в умовах СІЗО у даному кримінальному провадженні.

У справі також є дані про те, що вироком Первомайського районного суду м. Мурманська від 28.12.2010., який набрав законної сили 17.03.2011., ОСОБА_9 було зараховано у строк відбуття покарання строк його перебування під вартою з 02.02.2010 по 27.12.2010 та початок строку відбуття покарання за цим вироком визначено рахувати з 28.12.2010; вироком Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015., який набрав законної сили 12.03.2015., вирішено рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_9 за сукупністю вироків з 19.01.2015., застосувати щодо нього запобіжний захід у виді взяття під варту до набрання вироком законної сили (а. с. 7-68, 70, 81, 82-91, 92, 93-96, 104).

За таких обставин, оскільки злочини за вищевказаними вироками іноземної держави були вчинені ОСОБА_9 до 20 червня 2017 року, відповідно до вищевказаної правової позиції ВСУ, суд першої інстанції зобов`язаний був застосувати ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII та зарахувати у строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення у періоди з 02.02.2010 по 17.03.2011 та з 19.01.2015 по 12.03.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Тому ухвала суду першої інстанції підлягає відповідній зміні, а апеляційна скарга засудженого частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 липня 2020 року у справі за клопотанням Міністерства юстиції України про приведення до чинного законодавства України вироку Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015 щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Кольського районного суду Мурманської області від 19.01.2015 ст. ст. 15 ч. 2, 307 ч. 2 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 8 місяців без конфіскації майна із остаточним призначенням покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком Первомайського районного суду м. Мурманська від 28.12.2010 року, - у виді позбавлення волі на строк 11 років 8 місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 № 838-VIII зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 02.02.2010 по 17.03.2011 та з 19.01.2015 по 12.03.2015 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вказану ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді: