Справа № 154/956/20 Провадження №11-сс/802/217/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 квітня 2020 року (ЄРДР № 0000066),

В С Т А Н О В И В

Керівник Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо загальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 квітня 2020 року в задоволенні клопотання прокурора - відмовлено. Звільнено ОСОБА_8 з-під варти негайно після проголошення даної ухвали в судовому засіданні. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з дня її проголошення із забороною цілодобово залишати без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді чи суду місце проживання та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході розгляду даного клопотання стороною обвинувачення не надано жодних доказів про вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні 31 березня 2020 року кримінального правопорушення, що було підставою для його затримання в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а тому, у відповідності до ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 278 КПК України, дійшов висновку про негайне звільнення підозрюваного з-під варти. В той же час, вказав на законність повідомлення ОСОБА_8 01 квітня 2020 року про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Проте, з урахуванням того, що слідчим та прокурором не доведено та не надано доказів існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного іншого - більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України щодо даних про його особу, в їх сукупності, застосував до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, прокурор вказує на його незаконність через невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що ОСОБА_8 01 квітня 2020 року повідомлено про підзору у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту 22 лютого 2020 року наркотичного засобу - канабісу ОСОБА_11 ), а 07 квітня 2020 року повідомлено про змінену підозру (за фактами незаконного придбання, зберігання та збуту 25, 30, 31 березня 2020 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 наркотичного засобу канабісу). Тоді як відомості за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту 31 березня 2020 року ОСОБА_11 наркотичного засобу канабісу внесено в ЄРДР за №0000115 ще 01 квітня 2020 року. В подальшому, вказані матеріали були об`єднані з кримінальним провадженням ЄРДР № 0000066 від 23 лютого 2020 року. Також слідчим суддею не враховано визнання ОСОБА_8 винуватості за епізодом від 31 березня 2020 року. А з урахуванням того, що перший підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який включає п`ять злочинних епізодів незаконного придбання, зберігання та збуту, а також зберігання з метою збуту, що свідчить про його систематичність, тривалість, вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, підозрюваного, його захисника, які, кожен окремо, відносно її задоволення заперечили, апеляційний суд доходить наступного висновку.

В рамках розгляду даного клопотання, слідчим суддею з ініціативи сторони захисту надано оцінку законності затримання ОСОБА_8 31 березня 2020 року.
Зокрема, встановлено, що таке затримання проведено з підстави, визначеної п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, в ході якого у першого було виявлено та вилучено два поліетиленові згортки з подрібненою речовиною рослинного походження. Вказана обставина є підтвердженням існування сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Тому, затримання ОСОБА_8 було підставним.
Разом з тим, всупереч положенням ч. 3 ст. 278 КПК України, ОСОБА_8 не було повідомлено про підозру протягом 24 годин з моменту його затримання, у зв`язку із чим, слідчий суддя у відповідності до ч. 3 ст. 206 та ч. 3 ст. 278 КПК України дійшов законного висновку щодо негайного звільнення підозрюваного з-під варти, правильність якого не спростовується доводами прокурора щодо визнання ним винуватості за даним злочинним епізодом.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів клопотання убачається, що 01 квітня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підзору у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (за фактом незаконного придбання, зберігання та збуту 22 лютого 2020 року наркотичного засобу - канабісу ОСОБА_11 ) в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000066 від 23 лютого 2020 року.

В розумінні ст. 177 КПК України «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Апеляційний суд, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, вбачає, що обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_8 злочинів, в контексті її розуміння ЄСПЛ, присутня.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про відсутність їх належного обґрунтування та недоведеність у встановленому процесуальним законом порядку, в тому числі, із урахуванням повного визнання винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Підставно враховано слідчим суддею і міцність соціальних зв`язків ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання на території, де проводиться досудове розслідування, інкримінований йому злочин вчинив вперше, проживає разом із батьками інвалідами та бабусею пристарілого віку, які потребують постійної сторонньої допомоги.

Вцілому, при розгляді в суді першої інстанції заявленого клопотання слідчий та прокурор не довели, що застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, як і не навели виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право підозрюваного на свободу.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрав інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і з таким висновком погоджується апеляційний суд.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02 квітня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: