Житомирський апеляційний суд
Справа №289/223/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.09.2019 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні №0000531 за ч. 2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді виправних робіт на строк 1 рік з відрахуванням 10 % з суми заробітку в дохід держави.
Вирішено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 50 000 тисяч гривень у відшкодування спричиненої злочином моральної шкоди.
Згідно вироку, 07.10.2018 близько 12 год. Козлюк, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування обставин конфлікту між своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийшов до домівки останнього по АДРЕСА_2 , де з даного приводу почав вимагати пояснень від малолітнього ОСОБА_11 . Так як останній будь-що пояснювати відмовився, ОСОБА_9 взяв його за руку та відвів до свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , де в цей час знаходились його неповнолітні діти ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , після чого на ґрунті виниклих неприязних відносин, почав сварку із малолітнім ОСОБА_16 , в ході якої у нього виник злочинний умисел, направлений на заподіяння останньому тілесних ушкоджень. Одразу після цього, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи протиправність вчинюваних дій, рукою наніс неповнолітньому ОСОБА_17 один удар по обличчю, в результаті чого спричинив йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у виді синця обличчя, струсу головного мозку та контузії лівого ока.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить змінити вирок в частині вирішення цивільного позову, - зменшити розмір відшкодування моральної шкоди до 10000 грн. Посилається на необґрунтованість та несправедливість рішення суду першої інстанції в цій частині. Твердить, що судом не прийнято до уваги ненадання цивільним позивачем доказів на підтвердження витрат на лікування. Вказує також на невідповідність розміру відшкодування тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідкам.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, міркування представника потерпілої та прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного суду України у постанові №4 від 31.03.1995, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з вироку, вирішуючи питання цивільного позову а частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції відповідно до вимог законодавства України, належним чином врахував глибину фізичних та моральних страждань, спричинених потерпілому ОСОБА_17 внаслідок заподіяних неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_9 йому тілесних ушкоджень, величину завданих внаслідок цього душевних страждань, що призвели до розладу здоров`я потерпілого, психологічного розладу дитини, порушення нормального перебігу його життя, а також матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, з огляду на що, обґрунтовано задовольнив цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_10 в повному обсязі, вирішивши стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 кошти в розмірі 50 000 грн., вважаючи такий розмір достатнім та справедливим, та таким, що відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.
При цьому судом обґрунтовано взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 вдарив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_18 в присутності інших неповнолітніх, що призвело до приниження особистості та честі дитини перед його однолітками. Порушення норм соціального виховання зумовлене противоправними діями обвинуваченого призвело до формування страху та неповаги дитини потерпілого до дорослих чоловіків.
Крім того, будь-яких доказів з приводу матеріального стану та свого доходу обвинувачений ОСОБА_9 не надав.
Доводи апеляційної скарги про ненадання цивільним позивачем доказів витрат, понесених на лікування потерпілого, є необґрунтованими, оскільки цивільним позивачем не піднімалося питання про відшкодування матеріальної шкоди від злочину.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення цивільного позову в повному обсязі.
З огляду на наведене, вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни в частині вирішення цивільного позову немає.
Керуючись ст. ст. 404, 409 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Брусилівського районного суду Житомирської області від 25.09.2019 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з 12.12.2019.

Судді: