Справа №592/4231/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/244/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - інші скарги
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 травня 2020 року, якою адвокату ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та про виключення таких відомостей з ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

31.03.2020 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся адвокат ОСОБА_7 зі скаргою в якій просив скасувати повідомлену 20.05.2015 року ОСОБА_8 підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та про виключення таких відомостей з ЄРДР. На переконання адвоката повідомлена ОСОБА_8 підозра не відповідає вимогам ст. 277 КПК України в ній відсутній підпис слідчого, дата, час і взагалі відомості про її вручення.

05.05.2020 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми вказану скаргу адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, оскільки порушення норм процесуального і матеріального права суддею не встановлено, як не встановлено і підстав вважати пред`явлену ОСОБА_8 підозру необґрунтованою. Щодо виключення з ЄРДР відомостей про таку підозру, то дане питання в порядку ст. 303 КПК України не вирішується.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 звернувся зі скаргою в якій апеляційний суд просив ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.05.2020 року, скасувати, подану ним скаргу задовольнити та скасувати пред`явлене 14.04.2015 року ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Крім цього, просив зобов`язати слідчого або процесуального прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про таку підозру.

Адвокат стверджував, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та така, що не відповідає нормам процесуального права.

Вказував, що в провадженні СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0002457 від 14.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Відомості про вказане правопорушення внесені до ЄРДР за заявою ОСОБА_9 , яка вказував, що 14.04.2015 року о 09.00 год. в приміщенні АЗС «Маршал» у м. Суми по вул. Білопільський шлях, 16, ОСОБА_8 спричинила їй тілесні ушкодження. 20.05.2015 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Проте, вказане повідомлення про підозру, на переконання захисника необґрунтоване і безпідставне , оскільки:

- зміст повідомлення не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а саме: в ньому не вказані права підозрюваного, відсутні підпис слідчого, дата і час його вручення;

- відсутні докази на підтвердження того, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра їй вручена у визначеному КПК України порядку, а саме: повідомлення про підозру від 20.05.2015 року не містить підпису підозрюваного із зазначенням дати і часу його вручення.

Щодо способу повідомлення ОСОБА_8 про підозру то захисник звертав увагу на те, що вона була направлена ОСОБА_8 поштою 18.05.2015 року, що підтверджується долученим до повідомлення про підозру чеком, тоді як сама підозра датована 20.05.2015 року, що за часом суперечить одне одному. Також, захисник не погоджувався і з тим, що вказаний чек може свідчити про те, що повідомлення ОСОБА_8 про підозру здійснено належним чином, оскільки на час перетину ОСОБА_8 кордону, таке повідомлення ні їй, ні її родичам вручено не було і офіційних викликів до слідчого ОСОБА_8 немає.

Вказував, що він звертався до слідчого судді з клопотанням про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України і ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.01.2020 року його клопотання було задоволено. Водночас, вже в березні 2020 року в матеріалах справи з`явився рапорт слідчого від 20.05.2015 року відповідно до якого він здійснював виїзд за місцем проживання ОСОБА_8 , двері відчинила її мати і повідомила, що дочки вдома немає і де вона перебуває не знає. Такий рапорт слідчого Сумський апеляційний суд в ухвалі від 11.03.2020 року визнав як доказ вручення слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_8 та скасував ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.01.2020 року про закриття кримінального провадження, а в задоволенні його клопотання відмовив, посилаючись на те, що ОСОБА_8 набула статусу підозрюваної і повідомлення про підозру не оскаржене. Разом з тим, захисник переконаний, що поза увагою суддів залишились очевидні ознаки неналежності вказаного рапорту слідчого, оскільки в ньому не вказана дата його складання та відсутня резолюція керівника, якому слідчий доповів про обставини, зазначені у рапорті. З огляду на викладене, захисник категорично не погоджується з тим, що рапорт слідчого є належним повідомленням ОСОБА_8 про підозру у вчиненні злочину. Вважає, що його навмисно долучили до матеріалів справи з метою виключення процесуальних недоліків, крім цього, станом на 20.05.2015 року слідчий достеменно знав, що ОСОБА_8 вдома немає, оскільки вона виїхала за межі України. Про вказані обставини він повідомляв слідчого судді, однак вони так і залишились без його оцінки, що свідчить про однобічність судового розгляду і не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити його скаргу подану слідчому та який просив зобов`язати слідчого або ж прокурора виключити відомості з ЄРДР щодо пред`явленої ОСОБА_8 підозри, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370КПКУкраїни судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР № 0002457 від 14.04.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме за фактом спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який мав місце 14.04.2015 року о 09.00 год. в приміщенні АЗС «Маршал» в м. Суми, вул. Білопільський шлях, 16.

31.03.2020 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся адвокат ОСОБА_7 зі скаргою в якій просив скасувати повідомлену 20.05.2015 року ОСОБА_8 підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та про виключення таких відомостей з ЄРДР, оскілки на переконання адвоката повідомлена ОСОБА_8 підозра не відповідає вимогам ст. 277 КПК України в ній відсутній підпис слідчого, дата, час і взагалі відомості про її вручення.

05.05.2020 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми вказану скаргу адвоката ОСОБА_7 залишено без задоволення, оскільки порушення норм процесуального і матеріального права суддею не встановлено, як не встановлено і підстав вважати пред`явлену ОСОБА_8 підозру необґрунтованою. Щодо виключення з ЄРДР відомостей про таку підозру, то дане питання в порядку ст. 303 КПК України не вирішується.

З вказаними висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів погоджується.

Так, підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;4) зміст підозри;5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;7) права підозрюваного;8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.05.2020 року, дане повідомлення про підозру відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.

Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 міститься підпис слідчого, який склав повідомлення і підпис прокурора, який його погодив.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що складене відносно ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, вказаним вимогам закону відповідає.

Щодо тверджень адвоката ОСОБА_7 про відсутність у повідомленні про підозру зазначення прав підозрюваного, а також те, що воно не містить підпису слідчого про його вручення, як і дати з часом такого вручення, то вказані адвокатом доводи фактично зачіпають процедуру самого вручення такої підозри, з якою він категорично не згодний вважаючи, що такий порядок порушений, а тому і підозра ОСОБА_8 , на його переконання, є безпідставною.

З приводу вказаного, колегія суддів зазначає наступне.

На даний час чинним КПК України не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст.277 КПК України.

З огляду на це, апеляційний суд не вбачає достатньо обґрунтованими доводи адвоката про те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру, адже слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах, і у спосіб, визначений законом, а відступ від цього правила має зумовлюватися виключними підставами, оскільки це може порушувати існуючий баланс між суспільним інтересом щодо необхідності ефективного здійснення досудового розслідування і правом особи на ефективний захист в межах кримінального провадження.

Разом з тим, з метою забезпечення повного і об`єктивного розгляду всіх доводів апеляційної скарги адвоката, колегія суддів звертає увагу апелянта на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 2 ст.135 КПК України, передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Як вбачається з матеріалів справи 14.04.2015 року до ЄРДР за №0002457 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

26.04.2015 року, з огляду на відсутність відомостей про місце знаходження ОСОБА_8 , слідчим було надано доручення підлеглим працівникам ВКР СМВ оголосити ОСОБА_8 у державний розшук.

Відповідно до інформації із системи «Аркан», встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.05.2015 року перетнула кордон України.

20.05.2015 року слідчим Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 було здійснено виїзд за місцем проживання ОСОБА_8 для вручення підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, однак, як вбачається зі складеного слідчим рапорту, двері відчинила мати ОСОБА_8 та повідомила, що дочки немає вдома, її місце знаходження їй невідоме і отримувати примірник повідомлення вона категорично відмовилася.

21.05.2015 року постановою слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_10 досудове розслідування в даному кримінальному провадженні зупинено.

З огляду на викладене, враховуючи положення ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що вживаючи дій по врученню ОСОБА_8 підозри, органи досудового розслідування вказаних вимог закону дотримались.

Відсутність в повідомленні дати, часу, підпису слідчого та оголошення підозрюваному його прав, пояснюється відсутністю ОСОБА_8 за місцем проживання та категоричною відмовою членів її родини отримувати складене відносно ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні нею злочину, що апелянтом не спростовано.

Щодо складеного по даному факту рапорту слідчого, з яким також не погоджувався апелянт, вважаючи таким, що навмисно був складений органами досудового розслідування з метою уникнення процесуальних порушень, то колегія суддів з такими доводами апелянта погодитись не може з огляду на відсутність їх доказового підтвердження. Більше того, звертає увагу на доводи апелянта де останній веде мову про те, що в слідчого були відсутні підстави для виходу за місцем проживання ОСОБА_8 з огляду на нібито його обізнаність про відсутність вказаної особи за даною адресою так як та знаходилась поза межами держави, тим самим не заперечуючи, що факт виходу слідчого до рідних підозрюваної ОСОБА_8 дійсно мав місце і міг відповідати даті складеної відносно ОСОБА_8 підозри.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В даному випадку, складеним рапортом, слідчий, як процесуально самостійна особа, зафіксував факт відмови членів сім`ї ОСОБА_8 отримувати складену відносно неї підозру та вказаний рапорт долучив до матеріалів справи, а тому, доводи апелянта, на які він посилається як на підставу визнання рапорту слідчого не належним доказом такої відмови, зокрема те, що він не містить резолюції, слід визнати безпідставними.

Також, адвокат ставив під сумнів і долучений до матеріалів справи чек про відправлення на адресу ОСОБА_8 поштового повідомлення з підозрою, зокрема звертав увагу на той факт, що чек датований 18.05.2005 року, а підозра складена від 20.05.2005 року, що суперечить одне одному та ставить під сумнів достовірність долученого до матеріалів справи чеку. Крім цього, вказував, що вказаний чек взагалі не може свідчити про належне повідомлення ОСОБА_8 про підозру.

Як вказувалося вище, згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків не прибуття особи.

Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимальним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим було вжито заходів щодо направлення складеної відносно ОСОБА_8 підозри шляхом поштового відправлення, що узгоджується з положеннями вказаних норм закону, та підтверджується долученим до матеріалів справи чеком від 18.05.2005 року.

Поряд з цим, 20.05.2005 року слідчим, на виконання вимог ч.1 ст. 111 КПК України, додатково вжито заходів щодо безпосереднього повідомлення про прийняте процесуальне рішення повідомлення про підозру, особу відносно якої воно складено шляхом виходу за її місцем проживання.

З огляду на викладене, з вказаними доводами апелянта, колегія суддів погодитись не може та вважає їх надуманими.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 травня 2020 року, якою адвокату ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні скарги про скасування повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та про виключення таких відомостей з ЄРДР у кримінальному провадженні за № 0002457 від 14.04.2015 року, залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4