№ 207/1739/18
№ 1-кп/207/71/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кам`янське кримінальне провадження за №0000543 від 03.05.2018 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Асіновська Сунженського району Чечено-Інгушетія, громадянина України, освіта неповна середня, безпартійного,у шлюбі зареєстрованому не перебуває, малолітніх дітей, батьківство щодо яких визнав, не має, не судимого, офіційно не працював ,в центрі зайнятості на обліку як безробітний не перебував, відомості про відношення до військової служби відсутні, військовий квиток не вилучався, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживавшого у АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 року приблизно о 17 годин 00 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3 , почув крик з вищевказаного будинку про допомогу та зайшов до будинку АДРЕСА_4 за зазначеною адресою ОСОБА_5 побачив на підлозі потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просила про допомогу. Підійшовши до потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_5 допоміг їй піднятися та дійти до ліжка, після чого вийшов з будинку. Біля двору будинку АДРЕСА_3 зустрів доньку своєї співмешканки ОСОБА_7 , 2010 року народження, яка йшла до вищевказаного будинку,, щоб повернути мобільний телефон Samsung GT-E1202 IMEІ- НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 потерпілій ОСОБА_6 , оскільки брала його для підзарядки, тому що у потерпілої не було зарядного пристрою. ОСОБА_5 забрав у малолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон та пообіцяв сам його повернути потерпілій ОСОБА_6 . Приблизно о 17 год.30 хв. 02.05.2018 року ОСОБА_8 , маючи прямий умисел та корисливий мотив, з метою незаконного заволодіння чужим майном, знову зайшов до будинку потерпілої ОСОБА_6 та почав вимагати у потерпілої грошові кошти за повернення мобільного телефону Samsung GT-E1202 IMEІ- НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , який він забрав у малолітньої ОСОБА_7 . Після того, як потерпіла ОСОБА_6 відмовилась заплатити грошові кошти за свій мобільний телефон, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, відкрито викрав мобільний телефон Samsung GT-E1080 IMEI НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №2381-18 від 18.05.2018 року складала 445 гривень, який лежав на столі біля потерпілої. Незважаючи на законні вимоги потерпілої про повернення майна, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, показав, що з 2016 року підтримує подружні відносини з ОСОБА_9 та проживає у будинку матері співмешканки селища Карнаухівка у м.Кам`янське. Його цивільна дружина допомагала жінці похилого віку ОСОБА_10 , яка проживала по сусідству.

02.05.2018 року він перебував у нетверезому стані. Коли проходив по вулиці, почув крики потерпілої про допомогу. Зайшов до будинку і допоміг жінці похилого віку лягти на ліжко. Виходячи з будинку, забрав у малолітньої ОСОБА_7 мобільний телефон, який дівчина принесла ОСОБА_6 . Прийшов до потерпілої повторно. Забрав у неї інший мобільний телефон, який лежав на столі у будинку. Зайшов до будинку без дозволу потерпілої та забрав мобільний телефон, який вона не хотіла віддавати. Шкодує про свою поведінку, викрадене майно вилучили у нього працівники поліції. Просить не позбавляти волі, тому що є біологічним батьком чотирьох малолітніх дітей, яких виховує з ОСОБА_11 .

Відповідно до актового запису про смерть №46 від 22 червня 2018 року, оформленого Карнауховською селищною радою м.Кам`янське Дніпропетровської області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 89 років у зв`язку з ішемічною хворобою серця. Допитана під час досудового слідства 03.05.2018 року (протокол допиту знаходиться в матеріалах кримінального провадження і досліджений при судовому розгляді) потерпіла ОСОБА_6 показала, що мешкала одна у будинку АДРЕСА_3 . Допомагала їй по господарству сусідка ОСОБА_12 . 02.05.2018 року почувала себе погано, тому гукала людей на допомогу. Зайшов обвинувачений, який раніше з нею не спілкувався. Допоміг лягти на ліжко. Через деякий час зайшов до будинку повторно, без її дозволу. Став вимагати гроші. Вона сказала, що грошей у неї не має, після чого обвинувачений забрав телефон, вона просила повернути, але він пішов з будинку. Подзвонила до поліції і повідомила про вчинення злочину щодо неї.

Згідно з постановою слідчого Південного ВП Кам`янського ВПГУНП в Дніпропетровські області від 03.05.2018 року (постанова слідчого знаходиться в матеріалах кримінального провадження та досліджена при судовому розгляді) мобільний телефон «Samsung GT-E1202» IMEІ- НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та мобільний телефон «Samsung GT-E1080» IMEI НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та зберігаються у камері схову Південного ВП Кам`яського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №2381-18 від 18.05.2018 року (висновок експертизи знаходиться в матеріалах кримінального провадження і досліджений при судовому розгляді) вартість мобільного телефону «Samsung GT-E1080» IMEI НОМЕР_3 становила 445 гривень.

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає в будинку своєї матері у АДРЕСА_2 . Підтримує подружні відносини з ОСОБА_5 , який є біологічним батьком її чотирьох малолітніх дітей. ОСОБА_6 , 1928 року народження, проживала одна по сусідству з ними, по АДРЕСА_3 . Оскільки потерпіла жила одна і була людиною похилого віку, вона допомагала їй по господарству. Малолітня донька ОСОБА_7 ставила на зарядку мобільні телефони потерпілої, яких було два. 02.05.2018 року її не було дома. О другій половині дня прийшли працівники поліції і повідомили, що її співмешканця ОСОБА_13 затримали, тому що він забрав мобільний телефон у ОСОБА_6 . Вона пішла додому до потерпілої, яка їй розповіла, що телефон у неї забрав циган, якого вона не знала. ОСОБА_6 не була знайома з її співмешканцем. Вона вибачилась перед потерпілою. Розповіла, що ОСОБА_14 її співмешканець. Потерпіла дізнавшись, що обвинувачений її чоловік, прийняла вибачення. Сказала, що буде просити поліцію щоб ОСОБА_5 відпустили. Малолітня донька ОСОБА_7 розповіла їй, що ОСОБА_5 перебуваючи у нетверезому стані 02.05.2018 року, забрав у неї мобільний телефон, який вона несла додому потерпілій після зарядки.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (витяг знаходиться в матеріалах кримінального провадження та досліджений при судовому розгляді) кримінальне провадження за номером №0000543 було відкрито 03.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за заявою ОСОБА_6 , 1928 року народження, мешканки селища Карнаухівка м.Кам`янське, яка повідомила, що 02.05.2018 року щодо неї вчинено грабіж з проникненням до будинку АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, суд вважає, що у судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину встановлена та доведена, а дії його правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний злочин, суд виходить із вимог ст..65 КК України, що стосується ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно ст..12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений офіційно не працював, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на нього від сусідів не надходило, раніше не судимий, приймає участь у вихованні чотирьох малолітніх дітей своєї співмешканки, з якою проживає однією сім`єю, маючи постійне місце проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Обставинами, які згідно ст..66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування матеріальної шкоди поверненням викраденого майна.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.. 67 КК України, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначити для реального відбуття тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того, покарання, не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтереси потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що його виправлення можливо без відбування покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, і встановленням ОСОБА_5 іспитового строку, при цьому суд враховує, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, добровільно у повному обсязі відшкодував спричинену шкоду, має сім`ю, в якій виховуються четверо малолітніх дітей, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Крім цього, при прийнятті рішення щодо звільнення від покарання з випробуванням, суд також приймає до уваги досудову доповідь центру пробації із Південного районного відділу Державної Установи, «Центр пробації» у Дніпропетровській області, яка містить соціально психологічну характеристику обвинуваченого, відповідно до якої поведінка ОСОБА_5 відповідає загальноприйнятим нормам суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, який раніше не був судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, те, що обвинувачений добровільно у повному обсязі відшкодував спричинену шкоду, досудовому доповідь центру пробації, а також те, що відповідно до змісту ст..ст.50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару а й виправлення, а тому з урахуванням вищезазначених обставин, та, беручи до уваги думку прокурора, який просив прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у вигляді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання, з випробуванням за правилами ст..75 КК України, з покладенням на нього обов`язків , передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнити з- під варти із зали суду 02.03.2020 року. Зарахувати в строк призначеного покарання перебування під вартою з 04 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року включно, та 27 квітня 2019 року по 02 березня 2020 року, відповідно до вимог ст..72 КК україни.2020 року

Цивільний позов не заявлено.

Витрати , пов`язані з залученням експерта на досудовому слідстві у розмірі 572 гривні відповідно до вимог ст..124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 у прибуток держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст..100 КПК України.

Керуючись ст..ст.100,124.373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання , якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно до ст.76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою, на особисте зобов`язання , звільнити з- під варти із зали суду 02 березня 2020 року.

Зарахувати в строк призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строк тримання під вартою з 04 травня 2018 року по 07 серпня 2018 року включно, та 27 квітня 2019 року по 02 березня 2020 року відповідно до ст..72 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 у прибуток держави витрати за залучення експерта на досудовому слідстві у розмірі 572 гривні.

Речові докази, дві медалі «Ветеран труда», які передані на збереження потерпілій ОСОБА_10 , залишити потерпілій.

Мобільний телефон «SamsungGT-E1202» IMEІ- НОМЕР_1 ,IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung GT-E1080 IMEI НОМЕР_3 , які зберігаються у Південному ВП Кам`янського ВПГУНП в Дніпропетровській області, при зверненні спадкоємців ОСОБА_6 , 1928 року народження, повернути спадкоємцям. При відсутності спадкоємців у ОСОБА_6 , 1928 року народження, конфіскувати у прибуток держави, знявши арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 04.05.2018 року ПогребнякТ.Ю.

Копію вироку суду після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1