Провадження №1-в/447/14/20
Справа №447/2904/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 Миколаївський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Миколаїв, Львівської області клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього п. «в»,« д» ст. 1., ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році",

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 13.12.2016 року за ч.1 ст.296, ст.71,72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

12.12.2019 адвокат ОСОБА_6 діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно нього положень Закону України "Про амністію у 2016 році", у зв`язку з тим, що він є батьком неповнолітньої дитини і не позбавлений батьківських прав.

У судовому засіданні прокурор заперечує проти задоволення клопотання, вказуючи, що відносно ОСОБА_5 була застосована амністія у 2014р.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задоволити.

Представник Миколаївської ВК-50 покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину.

Відповідно до п. «в» ст. 1. Закону України "Про амністію у 2016 році", вирішено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до п. «е» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія не застосовується до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Як вбачається із ухвали Липовецького районного суду Львівської області від 27.05.2014, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від покарання призначеного вироком Липовецького районного суду від 25.12.2012 за вчинення злочинів передбачених ст.ст.122 ч.1, 296 ч.1 КК України на підставі ст.1 п . «в» Закону України « про амністію у 2014році»

Оскільки до ОСОБА_5 у 2014 р. вже був застосований ЗУ « Про амністію у 2014р.» з моменту застосування пройшло менше десяти років, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. Закону України « Про застосування амністії в Україні», ст.4,9 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про застосування п. «в»,« д» ст. 1., ст.13 Закону України "Про амністію у 2016 році" - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи діб.

Суддя ОСОБА_1