Справа № 306/1796/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп /4806/629/20, за апеляційною скаргою прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 29. 01. 2020.
Цією ухвалою повернуто прокурору клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000385 від 09. 08. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що подане прокурором клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. ст. 291, 292 КПК України, оскільки не містить інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати та анкетних даних, адреси осіб, кому саме пропонується передати неповнолітнього під нагляд. Крім того, суд зазначив про відсутність у клопотанні даних про те, що батьки неповнолітнього здатні забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього ОСОБА_7 та постійний контроль за його поведінкою, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 15. 05. 2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру».
В апеляційній скарзі прокурор просить зазначену ухвалу скасувати, а клопотання про застосування щодо малолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру повернути до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 291,292 КПК України, оскільки містить усі необхідні відомості, які передбачені цими нормами закону. Також прокурор вказує на те, що всупереч висновку суду про відсутність у клопотанні інформації про примусовий захід виховного характеру, який

-2-

пропонується застосувати, у поданому клопотанні вказано на необхідність застосування до ОСОБА_7 заходів виховного характеру, - передачу під нагляд батьків. Прокурор вказує і на те, що посилання суду на неможливість передати малолітнього ОСОБА_7 під нагляд батьків, є безпідставним, оскільки призначивши справу до розгляду, суд за наслідками розгляду може застосувати й інші заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності сторін та інших учасників кримінального провадження, оскільки їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду, оскільки такі особи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду і не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог судом першої інстанції під час розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не дотримано.

Застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності регламентовано статтями 498-501 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

За правилами пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

Отже, повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору передбачає не формальнуну відповідність вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального закону, повертаючи прокурору клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру, суд першої інстанції, дійшов помилкових висновків про його невідповідність зазначеним та іншим вимогам кримінального процесуального закону, оскільки при вивченні матеріалів клопотання апеляційним судом не встановленні суттєві порушення вимог ст. ст. 291, 292 КПК України, які б перешкоджали призначенню провадження за клопотанням слідчого до судового розгляду.

Також, всупереч наведеним в ухвалі суду висновкам клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру відповідно до ст. 292 КПК України містить інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати до малолітнього ОСОБА_7 , зокрема «передача неповнолітнього під нагляд батьків».

-3-

При цьому, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру відповідає вимогам, встановленим ст. 291КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про зворотнє, є хибним і спростовується наявними у клопотанні даними.

Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність складеного щодо малолітнього ОСОБА_7 клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру вимогам КПК України не ґрунтуються на вимогах закону.

На думку колегії суддів, викладений в ухвалі суду висновок про відсутність у клопотанні даних про те, що батьки неповнолітнього ОСОБА_7 здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою, не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні належними доказами. До того ж, на переконання колегії суддів, такий висновок суду на стадії підготовчого судового засідання є передчасним, що суперечить положенням ст. 314 КПК України щодо процедури підготовчого судового засідання.

На думку колегії суддів, наведені в оскаржуваній ухвалі підстави для повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 свідчать про те, що суд вдався до оцінки доказів, хоча дана стадія кримінального провадження не передбачає проведення оцінки доказів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи прокурора про те, що висновки суду з цього питання не відповідають фактичним обставинам, змісту клопотання та вимогам кримінального процесуального закону, слід визнати правильними.

Відсутність у клопотанні даних про здатність батьків малолітнього ОСОБА_7 забезпечити позитивний виховний вплив та постійний контроль за поведінкою ОСОБА_7 також не можна вважати порушенням вимог ст. ст. 291, 292 КПК України і не може, на думку колегії суддів, вплинути на можливість з`ясування цих та інших, передбачених постановою Пленуму Верховного суду України від 15. 05. 2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру».
У зв`язку з наведеним висновок суду про те, що зазначені в ухвалі суду порушення не дають суду можливості призначити судовий розгляд на підставі даного клопотання без його повернення прокурору, є необґрунтованими.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено такої невідповідності клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього клопотання до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного клопотання прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При прийнятті рішення, колегія суддів враховує і те, що кримінальне провадження повинно здійснюватись з дотриманням вимог ст. 28 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду, а повернення клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру

-4-

у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 з неналежно перевірених та формальних підстав, на переконання колегії суддів, цим засадам не відповідає, в тому числі порушує встановлене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню із призначенням розгляду клопотання в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.01.2020 про повернення прокурору клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000385 від 09. 08. 2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - скасувати і призначити новий розгляд цього клопотання в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: