Справа № 683/729/20
УХВАЛА
20 травня 2020 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор вказує, що в ході проведення досудового розслідування проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалось встановити осіб, які вчинили вказаний злочин, а саме підробили державний акт серії ІІ-ХМ №002612 від 14 липня 1998 року в частині внесення у нього відомостей про земельну ділянку №2 площею 1,9 га, тому наявні усі підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, просить провадження у справі закрити, посилаючись на те, що усі можливі слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні здійснено, однак встановити особу, яка вчинила даний злочин не представилось можливим.
Заявник ОСОБА_4 проти закриття провадження у справі категорично заперечив, посилаючись на те, що зазначене кримінальне провадження має важливе значення, оскільки тривалий час здійснюється незаконне використання земельної ділянки площею 1,9 га, що розташована у центрі міста, в зв`язку із чим бюджет міста не доотримує значних коштів.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, який вважає за можливе закрити провадження у справі в зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявника ОСОБА_4 , який заперечує проти закриття провадження з цих підстав, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04 квітня 2017 року депутат Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_4 звернувся до Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, у якій вказував, що невстановлена особа внесла завідомо неправдиві відомості до державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №002612, а саме відомості про земельну ділянку АДРЕСА_1 , яка у встановленому законом порядку в користування ТОВ «Руслан і В» не надавалась, а тому тривалий час безпідставно використовується вказаним товариством на підставі підроблених документів.
В ході досудового розслідування з метою здобуття доказів, встановлення особи, яка скоїла кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій, а саме: проведено огляд місця події, допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , на підставі ухвал слідчого судді проведено обшуки, отримано тимчасові доступи до документів, управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства Старокостянтинівською міською радою та ТОВ «Руслан і В», проведено технічну експертизу документів, а також призначено земельно-технічну експертизу.
В результаті проведення усіх вищезазначених слідчих дій було встановлено, що у державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №002612 від 14 липня 1998 року, який було видано на земельну ділянку площею 0,98 га, що розташована по АДРЕСА_2 , внесено відомості про земельну ділянку площею 1,9 га з написом «Ділянка №2», що розташована по вул. Миру,19/2 в м. Старокостянтинів. Зображення земельної ділянки №2 здійснено кульковою ручкою чорного кольору, проміри довжин лінії нанесені не обчислювальним шрифтом, який застосовується в геодезії та картографії; відомості про земельну ділянку внесено в державний акт, що виданий на земельну ділянку за зовсім іншою адресою, що суперечить п.2.4, п.3.5 та п.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої наказом Держкомзему №28 від 15 квітня 1993 року. Крім того, рішення міської ради за №3 від 10 червня 1998 року, яке зазначено у державному акті, як підстава надання земельної ділянки площею 1,9 га в користування ТОВ «Руслан і В», не приймалось (відсутнє).
Вищезазначене дає підстави для висновку про підроблення державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ №002612 від 14 липня 1998 року в частині внесення відомостей про земельну ділянку АДРЕСА_1 .
При цьому, досудовим слідством не встановлено ні часу вчинення даного кримінального правопорушення, ні особу, яка скоїла вказане кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування.
Згідно п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Пунктом 1-1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин складає три роки.
Згідно ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
В той же час, згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист
особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність та публічність.
Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Публічність в силу ст.25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не в повній мірі було вжито усіх можливих заходів для встановлення особи, причетної до вчинення даного кримінального правопорушення.
Підставою для відкриття кримінального провадження стало депутатське звернення ОСОБА_4 , в якому він повідомив про факти виявленої підробки державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, а також той факт, що внаслідок такого підроблення земельна ділянка фактично вибула із володіння Старокостянтинівської міської ради і на протязі тривалого часу використовувалась безоплатно і, як наслідок, місцевий бюджет не отримував відповіді кошти. Незважаючи на це, кримінальне провадження розпочато лише за фактом підроблення документу, що передбачено ч.1 ст.358 КК України. Юридичної оцінки факту заподіяння матеріальної шкоди внаслідок вилучення земельної ділянки на підставі підроблених документів органом досудового розслідування не надано.
Однак, згідно п.3 ч.1 ст.91 КПК України, серед іншого, вид і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування згідно ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках,- на потерпілого.
Окрім цього, в клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження зазначено проведені слідчі дії - допити ряду осіб та що вони позитивного результату не дали, й встановити винну особу не вдалося. В той же час очевидно, що підробити зазначений державний акт могли лише особи, які мала його у своєму розпорядженні, вичерпне коло яких можна встановити, зокрема, працівники відділу у Старокостянтинівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, працівники землевпорядної організації, інші особи які мали доступ до нього, а також враховуючи, що зображення земельної ділянки площею 1,90 га з надписом «Ділянка №2» здійснено кульковою ручкою чорного кольору, питання щодо встановлення винної особи шляхом проведення графологічної (почеркознавчої) експертизи слідством не ставилося і ніяких заходів щодо цього не вживалося.
Окрім цього, стороною обвинувачення 01.11.2019 року було призначено земельно-технічну експертизу, виконання якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС. Серед питань, які ставились перед експертом, значиться питання
щодо ринкової вартості зазначеної земельної ділянки, однак через відсутність в міській раді додатково витребуваних експертом документів, про що слідчого проінформовано листом, і не надання її експерту, останнім 02.01.2020 року повідомлено про неможливість проведення такої експертизи. При цьому, стороною обвинувачення ніяких додаткових заходів щодо встановлення місця знаходження таких документів та додаткового інформування експерта не вжито.
Окрім цього, в листі експерта про надання інформації від 09.01.2019 року за №19-24-2464-2020 зазначається що земельна ділянка є забудованою і відповідно витребовуються додаткові необхідні документи для оцінки забудованої ділянки, однак слідчим не ставилося питання про вартість незабудованої (пустої) земельної ділянки, якою вона була на момент видачі підробленого держаного акту ТОВ «Руслан і В».
Таким чином, стороною обвинувачення не вжито усіх необхідних і передбачених законом заходів щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для закриття вказаного кримінального провадження, оскільки не в повному обсязі проведені всі можливі слідчі (розшукові) дії для встановлення винної особи.
Крім того, внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, та виконання обов`язків, визначених ст.ст.9, 25 КПК України.
В даному випадку, вказаних обов`язків органи досудового розслідування не виконали та порушують перед судом питання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, який набрав чинності 17 жовтня 2019 року.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» від 04 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
Фактично, у даному кримінальному провадженні не втрачена можливість встановити особу, яка вчинила даний злочин, через що досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а тому є передчасним твердження про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст.2, 9, 25, 314, 284, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: