Справа № 362/5811/19
У Х В А Л А

20.05.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 263 ч.1 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білолоцерківського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 263 ч.1 КК України. Відносно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 26 березня 2020 р. запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 травня 2020 р.

Завершити розгляд кримінального провадження до вказаного строку не надається можливим із поважної причини, а саме значним завантаженням суддів розглядом інших кримінальних проваджень, виконанням роботи слідчим суддею.

Відповідно до ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор просить продовжити відносно ОСОБА_9 строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені умисних особливо тяжкого і тяжкого злочинів, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеному ризику, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Потерпілі згідні із прокурором.

Обвинувачений, захисник заперечують проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого. Так, зазначили, що його винуватість не доведена, він не причетний до вчинення вказаних злочинів, обвинувачення ґрунтується на недопустимих доказах, він має тимчасове місце проживання, в Україну заїхав як турист, у зв`язки з цим протягом року перебуває під вартою, прокурором не доведено існування ризиків на які він посилається. Просять змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на домашній арешт або заставу.

Суд вислухавши учасників судового засідання вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_9 слід продовжити строк тримання під вартою оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого і тяжкого злочинів, не має в Україні постійного місця проживання, джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті, що є не є стримуючим фактором його поведінки. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, встановлені та врахований слідчим суддею на стадії досудового розслідування, судом при застосуванні, продовженні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його незнання і нерозуміння української мови, тобто мови країни у яку він як громадянин Грузії добровільно в`їхав та перебуває, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, зв`язок з Україною, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 8 до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна), як елемент оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_9 та можливості його уникнути.

Вищевказане дає суду підставу вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, заставу, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою обвинуваченого, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Суд визнає, що інтереси суспільства переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_9 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 18 липня 2020 р.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, заставу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Судді Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3