печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000358 від 14 квітня 2020 року ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
15.05.2020 слідчий другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором третього відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 14 квітня 2020 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що другим відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 14.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника Одеської митниці Держмитслужби Державної митної служби України від 28.04.2020 № 253-о на ОСОБА_3 покладено з 28.04.2020 по 27.05.2020 виконання обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби.

В силу займаної посади ОСОБА_3 здійснює функції представника влади, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до п.2 примітки до ст. 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-5, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України "Про державну службу" належать до категорії "Б", судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Однак, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді виконувача обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом отримання неправомірної вигоди за попередньою змовою із виконувачем обов`язків начальника відділу митного оформлення № 1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище створили незаконну систему одержання неправомірної вигоди з митних брокерів за вчинення безперешкодного митного оформлення товарів в зоні діяльності указаних митних постів. ОСОБА_8 діючи з метою особистого незаконного збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, у тому числі за попередньою змовою з ОСОБА_3 , використовуючи своє службове становище продовжив реалізовувати злочинну схему по одержанню неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за безперешкодне митне оформлення товарів.

Так, ОСОБА_9 , здійснював дії по митному оформленню товарів у чотирьох контейнерах у зоні відповідальності відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, а саме: одного найменування (виду) товару у контейнері EGHU8001011, п`яти найменувань (видів) товару у контейнері DRYU4549922, двох найменувань (видів) товару у контейнерах TEMU8035204 та UETU9007780, остаточне розмитнення, яких ОСОБА_9 планувалося здійснити у зоні діяльності відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеською митниці Держмитслужби, про що стало відомо ОСОБА_8 .

У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 за попередньою змовою з виконувачем обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_3 неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод при попередньому митному оформленні товарів у вказаних контейнерах у зоні діяльності відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби та окремо у зоні діяльності відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеською митниці Держмитслужби.

Реалізуючи указаний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_8 залучив до своїх неправомірних дій, направлених на систематичне отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , виконувача обов`язків начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_3 , якому запропонував отримати від ОСОБА_9 неправомірну вигоду за не створення штучних перешкод при попередньому митному оформленні товарів у контейнерах EGHU8001011, DRYU4549922, TEMU8035204 та UETU9007780 у зоні діяльності відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса» Одеською митниці Держмитслужби.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди за попередньою змовою з ОСОБА_3 , ОСОБА_8 організував зустріч ОСОБА_9 з виконувачем обов`язків начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_3 .

29.04.2020 ОСОБА_9 , керуючись вказівками ОСОБА_8 , перебуваючи у зоні відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, прибув до службового кабінету виконувача обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_3 . Останній, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , висунув ОСОБА_9 вимогу про надання неправомірної вигоди, не зазначивши при цьому її розміру, за кожний контейнер з товарами щодо яких не будуть здійснюватися перевірочні заходи.

30.04.2020 за місцем розташування митного поста «Чорноморський» Одеською митниці Держмитслужби за адресою: Одеська область, місто Чорноморськ, вул. Промислова, 7, ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_3 висунув вимогу про надання ОСОБА_9 . ОСОБА_3 неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США за кожний з контейнерів з товарами, щодо якого не здійснювалися очолюваним ОСОБА_3 підрозділом - відділом митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби перевірочних заходів.

Так, 06.05.2020 приблизно о 11 годині 25 хвилин ОСОБА_3 , будучи виконувачем обов`язків заступника начальника митного поста - начальника відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з виконувачем обов`язків начальника відділу митного оформлення № 1 митного поста «Чорноморський» Одеською митниці Держмитслужби ОСОБА_8 , в адміністративному приміщенні відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Андрієвського, 2 одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США за не створення ним штучних перешкод під час попереднього митного оформлення товарів у контейнерах EGHU8001011, DRYU4549922, TEMU8035204 та UETU9007780.

Крім того, ОСОБА_3 діючи повторно, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, у тому числі за попередньою змовою з ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище продовжив реалізовувати злочинну схему по одержанню неправомірної вигоди від ОСОБА_9 за безперешкодне митне оформлення товарів.

Так, ОСОБА_9 , здійснював дії по митному оформленню одного найменування (виду) товару - «металошукачі» у контейнері ZIMU 1413245 у зоні відповідальності відділу митного оформлення № 1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби, про що стало відомо ОСОБА_8 .

06.05.2020 ОСОБА_9 перебуваючи у зоні відповідальності відділу митного оформлення № 1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: Одеська область, місто Чорноморськ, вул. Промислова,7, зустрівся з виконувачем обов`язків начальника відділу митного оформлення №1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби ОСОБА_8 . У ході розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повідомив, що товар «металошукачі», що розмитнюється у контейнері ZIMU 1413245, потребує підтвердження митної вартості по тарифу 5.05 доларів США за кілограм, оскільки саме така його вартість зазначена у зовнішньоекономічному контракті, для його подальшого розмитнення у зоні відповідальності відділу митного оформлення № 1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби.

У цей час у ОСОБА_8 , крім отримання неправомірної вигоди у розмірі 100 доларів США за не створення штучних перешкод при розмитненні товарів у вказаному контейнері за раніше озвученим алгоритмом, виник також злочинний умисел на отримання від ОСОБА_9 додатково ще неправомірної вигоди за підтвердження митної вартості товару «металошукачі», що розмитнюється у контейнері ZIMU 1413245, по тарифу 5.05 доларів США за кілограм, відповідно до зовнішньоекономічного контракту та не створення штучних перешкод при підтвердженні митної вартості вказаного товару по зазначеному митному тарифу.

Реалізуючи указаний злочинний умисел, 07.05.2020, перебуваючи за адресою: місто Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а ОСОБА_8 висунув вимогу ОСОБА_9 щодо надання йому неправомірної вигоди у розмірі 600 доларів США за підтвердження митної вартості товару «металошукачі», що розмитнюється у контейнері ZIMU 1413245, по тарифу 5.05 доларів США за кілограм, відповідно до зовнішньоекономічного контракту та не створення штучних перешкод при підтвердженні митної вартості вказаного товару.

При цьому, ОСОБА_8 з метою отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 07.05.2020 організовано та проведено у зоні діяльності відділу митного оформлення №1 митного посту «Чорноморський» Одеської митниці Держмитслужби безперешкодне попереднє митне оформлення товару «металошукачі» у контейнері ZIMU 1413245, по тарифу 5.05 доларів США за кілограм.

Відповідно до схеми вчинення злочинів, 13.05.2020 близько 12 год. 02 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , в адміністративному приміщенні відділу митного оформлення № 3 митного посту «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби за адресою: Одеська область, місто Одеса, вул. Андрієвського, 2, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США за не створення ним штучних перешкод під час попереднього митного оформлення товару «металошукачі» у контейнері ZIMU 1413245.

У цей же день, 13.05.2020 о 16 год. 25 хв. ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_3 перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у загальному розмірі 700 доларів США, з яких 100 доларів США за не створення ним штучних перешкод під час митного оформлення товару «металошукачі» у контейнері ZIMU 1413245 та 600 доларів США за безперешкодне митне оформлення товару «металошукачі» у контейнері ZIMU 1413245 по тарифу 5.05 доларів США за кілограм.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який вчинив тяжкий корупційний злочин, є працівником правоохоронного органу. Крім того, слідчий у клопотанні обґрунтовує ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема тим, що ОСОБА_3 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчиненого злочину, покаранням за його вчинення, так злочин, вчинення якого йому інкримінується, є тяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років із конфіскацією майна, наближеністю до зони проведення ООС, окупованої Автономної республіки Крим та наявністю неконтрольованих владою частин територій та державного кордону України;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановане проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити;

- особисто незаконно впливати на заявника, свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні, у тому числі через свої зв`язки у правоохоронних органах, про які він неодноразово вказував заявниці, з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, спонукання службових осіб поліції до знищення чи спотворення інформації, яка міститься в документах та речах, що перебувають у володінні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, зі слів заявниці, підозрюваний вживав при ній речовини, що заборонені у вільному обігу, а відтак може вчиняти злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний будучи співробітником правоохоронного органу обізнаний про форми та методи роботи органів досудового розслідування

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваної під вартою, так як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, унеможливлюють застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, оскільки, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Для визначення розміру застави слідчий у клопотанні зазначає, що при визначенні її розміру, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий корупційний злочин, є працівником правоохоронного органу, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, беручи до уваги, що вчинене ним кримінальне викликало значний негативний суспільний резонанс, а також враховуючи майновий стан ОСОБА_3 , вона має складати не менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши що підозра є необґрунтованою, а ризики, заявлені у клопотанні є недоведеними, та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, приходжу до наступних висновків.

14.05.2020 о 14:40 год ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України,

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_9 від 14.04.2020 про вчинення службовими особами Одеською митниці Держмитслужби кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 14.04.2020 та 24.04.2020, 25.04.2020, 30.04.2020, 07.05.2020, 13.05.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.05.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.05.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.05.2020;

- протоколом затримання ОСОБА_3 в порядку, передбаченому

ст. 208 КПК України;

- посадовою інструкцію заступника начальника митного посту - начальника відділу митного оформлення №3 МП «Одеса» Держмитслужби ОСОБА_3 від 24.03.2020;

- наказами Одеської митниці Держмитслужби від 28.04.2020 № 253-о, від 26.03.2020 № 170-о, від 25.03.2020 № 168-о;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

Як вказує сторона обвинувачення, враховуючи те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що повністю підтверджує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте вказане стороною обвинувачення в обґрунтування ризику переховування підозрюваного, слідчий суддя оцінює критично, оскільки відомостей, які б підтверджували вказане, слідчому судді надано не було.

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує, на ризик ймовірного особистого незаконного впливу на заявника, свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні, проте вказане можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що також відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Яжинський проти Польщі» («Jarzynski v. Poland», § 43).

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, який відповідно до долучених до матеріалів клопотання доказів є одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді вигляді у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000358 від 14 квітня 2020 року, а саме до 14 липня 2020 року включно.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати адресу місця проживання з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000358 від 14 квітня 2020 року, а саме до 14 липня 2020 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або до процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні за вимогою, а також до слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, або процесуального керівника прокурора у кримінальному провадженні, та суд про зміну свого місця проживання, реєстрації;

- здати слідчому або прокурору у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1