Провадження № 11-сс/4820/72/20
Справа № 686/1848/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000023 від 20.01.2020 року, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2020 року задоволено клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, лаборанта військової частини НОМЕР_1 , капрала, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановлено, що ухвала в частині тримання під вартою діє до 18 березня 2020 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме у тому, що він, будучи військово службовцем ЗСУ, 20 січня 2020 року близько 20 год. 19 хв., порушуючи вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху, тобто перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував легковим автомобілем марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , чим створив своїми діями небезпеку для руху та загрозу життю і здоров`ю його учасникам.

Окрім цього, рухаючись в темну пору доби по вул. Меджибіжській зі сторони аеродрому військової частини НОМЕР_1 в напрямку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , через свій стан алкогольного сп`яніння, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував на її зміну, діючи легковажно і самовпевнено, в порушення вимог п.п. 1.5, 12.1, 12.3 Правил, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, втратив здатність постійно та безпечно контролювати рух транспортного засобу, неподалік будинку №7, не переконався у безпечності власних дій під час зміни напрямку руху, не врахував ширини проїзної частини та габаритів вантажного автомобіля марки «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_3 , який стояв на узбіччі по правому краю проїзної частини в попутному напрямку, якого ОСОБА_9 , виконуючи вимоги п. 12.2 Правил, спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, виїхав на праве узбіччя не призначене для руху транспортних засобів, де допустив зіткнення передньою правою частинною легкового автомобіля марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , у задню ліву частину вантажного автомобіля марки «ЗІЛ 131», д.н.з. НОМЕР_4 .

Внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир легкового автомобіля марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 від отриманих травм загинув на місці події.

Вищевказані порушення Правил безпеки дорожнього руху допущені водієм ОСОБА_9 знаходяться в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 .

21.01.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
22.01.2020 року слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та існують, передбачені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілих у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, речові докази не дослідженні, а можливо ще й не відшукані, а також наявність ризиків, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Як вбачається з апеляційної скарги, захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого задовольнити частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що обрана судом міра запобіжного заходу є занадто суворою. При цьому зазначає, що ОСОБА_9 дійсно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак вказане не є і не може бути відповідно до практики Європейського суду єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу. Просить врахувати, що ОСОБА_9 є особою молодого віку, раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, лаборантом військової частини, являється учасником бойових дій (за період перебування з зоні проведення операції об`єднаних сил нагороджувався відзнакою «За особисту мужність та героїзм», грамотою, позитивно характеризується по службі), має сталі соціальні зв`язки, стале грошове забезпечення. Вказує, що ОСОБА_9 свою вину визнав і визнає в межах інкримінованої підозри в повному обсязі. Під час розгляду в суді першої інстанції він перебував на стаціонарному лікуванні у військовому шпиталі, звідки був доставлений до суду та фактично за станом здоров`я не міг чітко розуміти суті поставлених запитань. На даний час потребує продовження лікування та нагляду лікарів. Також , звертає увагу суду на той факт, що в нього відсутній паспорт для виїзду за кордон.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого) який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що у прокурора та слідчого є докази того, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2020 року; результатом алкотестеру «Драгер» від 20.01.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відносно ОСОБА_9 від 21.01.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 20.01.2020 року; протоколом огляду предмету від 22.01.2020 року, іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, як вбачається з матеріалів провадження підозрюваний вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає лише у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 та санкцію ч. 2 ст. 286 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від трьох років або без такого, речові докази не дослідженні, а можливо ще й не відшукані.

Ці обставини кримінального провадження давали суду підстави дійти висновку, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тобто підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжувати злочинну діяльність і що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості та необ`єктивності ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даного провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, колегія суддів не вбачає. Рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є законним та обґрунтованим, висновок суду про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є правильним.

Доводи захисника, про те що ОСОБА_9 є особою молодого віку, раніше не судимий, є військовослужбовцем військової служби за контрактом, лаборантом військової частини, являється учасником бойових дій (за період перебування з зоні проведення операції об`єднаних сил нагороджувався відзнакою «За особисту мужність та героїзм», грамотою, позитивно характеризується по службі), має сталі соціальні зв`язки, стале грошове забезпечення, не зменшує заявлених ризиків.

Посилання апелянта на те, що на даний час ОСОБА_9 потребує продовження лікування та нагляду лікарів, а також те, що в нього відсутній паспорт для виїзду за кордон та на даний час визнання ним своє вини колегія суддів визнає такими, що не дають підстав, в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 січня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді