У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 зарахований у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 13 жовтня 2018 року по 04 травня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обраховано рахувати з 05 травня 2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

З ОСОБА_3 на користь держави стягнуті витрати за проведення експертиз на загальну суму 72.944,90 грн.

В провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_2 , в строк на апеляційне оскарження, подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року скасувати і закрити кримінальне провадження.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на предмет відповідності вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, згідно з положеннями ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які мають бути чітко сформульовані, відповідати ст. 407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на незаконність прийнятого рішення судом першої інстанції, просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року скасувати, закрити кримінальне провадження, проте дане апеляційне прохання про скасування вироку не містить вимог щодо остаточного рішення, яке має прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги у разі скасування вироку суду першої інстанції в повному обсязі.

Отже, позиція захисника ОСОБА_2 не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, оскільки резолютивна частина апеляційної скарги не містить вимог щодо остаточного рішення, яке має прийняти суд апеляційної інстанції за результатами розгляду поданої апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог ст. 399 КПК України, вона підлягає залишенню без руху, з наданням захиснику достатнього строку для усунення недоліків.

Окрім цього, відповідно до ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Цих вимог кримінального процесуального закону захисником також не дотримано, оскільки захисник ОСОБА_2 не додала до своєї апеляційної скарги її копії, в кількості, необхідній для її надіслання сторонам кримінального провадження, що також є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0009535 від 13 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_3 - залишити без руху.

Встановити захиснику ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 7 (сім) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_1