Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/5579/19
Провадження 1-кп/215/307/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , заявлене в межах кримінального провадження № 0000993 від 23.06.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.03.2020 року відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, по 21.05.2020 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому, враховуючи тяжкість покарання можливий ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та можливий ризик переховування від суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На думку суду в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст. 29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, міра покарання якого передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, крім того продовжують існувати ризики, визначені ст. 177 КПК України, зокрема що стосується можливості переховування від суду, тому суд прийшов до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та на підставі ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого певні обов`язки.
Оскільки судове провадження не завершено до спливу строку домашнього арешту та враховуючи те, що визначені ст. 177 КПК України ризики, котрі були підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, та слід продовжити йому строк домашнього арешту на строк, що не перевищує двох місяців.

Керуючись ст.176-178, 181, 193-194, 196, 205 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на строк до 20 липня 2020 року, включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали в частині домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Криворізької місцевої прокуратури № 2.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: