Єд. унік. № 243/6736/17
Провадження № 1-кп/243/99/2020
ВИРОК
Іменем України
15 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_12 ,

психолога ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001582 від 08.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Пристанційне Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, не працюючого, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)31.08.2004 року вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 186, ст. ст.69, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений умовно достроково 25.05.2006 року, невідбутий строк покарання 10 місяців 15 днів,

2)28.09.2007 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 2 місяці із конфіскацією частини його майна у власність держави; звільнений 11.04.2014 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З початку 2014 року по 07.06.2017 року, встановити більш точний час не виявилось можливим, ОСОБА_6 , знаходячись у різних місцях на території міста Слов`янська, у тому числі за адресою: м. Слов`янськ, пров. Батайський, 6, та біля будинку АДРЕСА_2 , з метою вчинення відносно доньок своєї співмешканки ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на момент початку злочинних дій була малолітньою, а також малолітніх ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у неповнолітньої ОСОБА_10 та малолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_9 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення останніх та сформувати у них антиморальний погляд, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, висловлюючи погрози позбавлення життя дітей та матері, вчиняв розпусні дії фізичного характеру відносно ОСОБА_10 , яка на момент початку вказаних злочинних дій була малолітньою та малолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які виразилися у обмацуванні ним у останніх статевих жіночих місць тіла, у тому числі дотиками своїми губами до статевих органів малолітніх осіб, а також у оголенні ОСОБА_6 та демонстрації власних статевих органів в присутності малолітньої ОСОБА_11 . Так, в один з таких разів, а саме у вересні 2016 року на той час малолітня ОСОБА_10 перебувала в спальній кімнаті за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебував співмешканець її матері ОСОБА_6 , який у відсутності сторонніх осіб, розуміючи протиправність своїх дій, знаючи, що ОСОБА_10 є малолітньою дитиною, ліг до неї в ліжко та зняв з неї нижню білизну, та з метою вчинення розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої ОСОБА_10 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив розпусні дії фізичного характеру відносно малолітньої ОСОБА_10 , що виразилися у обмацуванні ним у останньої статевих жіночих місць тіла, у тому числі дотиках руками та губами до статевих місць малолітньої ОСОБА_10 , у оголенні ОСОБА_6 та демонстрації власних статевих органів малолітній ОСОБА_10 , а також дотиках своїми статевими чоловічими органами до статевих жіночих органів малолітньої ОСОБА_10 ,

Крім цього, продовжуючи свій єдиний злочинний намір, влітку 2016 року точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала інша донька його співмешканки ОСОБА_9 . Після чого, ОСОБА_6 у відсутності матері малолітньої та інших сторонніх осіб, зайшов у кімнату до ОСОБА_9 , де, діючи умисно, з метою вчинення розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої ОСОБА_9 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив розпусні дії фізичного характеру з ОСОБА_9 , що виразилися у обмацуванні ним у останньої статевих жіночих місць тіла, у тому числі дотиками руками та губами до інтимних місць малолітньої ОСОБА_10 .

Крім цього, продовжуючи свій єдиний злочинний намір, у квітні 2017 року, 16 або 17 квітня, точної дати встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також перебувала ще одна донька його співмешканки ОСОБА_11 . В той же день ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою вчинення розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої ОСОБА_11 статевого інстинкту, здатного викликати фізичне та моральне розбещення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, повів малолітню ОСОБА_11 у занедбаний будинок, який розташований на території вищевказаного домоволодіння, де вчинив розпусні дії фізичного характеру з ОСОБА_11 , що виразилися у обмацуванні ним у останньої статевих жіночих місць тіла, у тому числі дотиками руками та губами до статевих місць малолітньої ОСОБА_10 .

Крім цього, продовжуючи свій єдиний злочинний намір, 07.06.2017 року приблизно о 12-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у провулку біля будинку № 74 по вулиці Солідарній (Пролетарській) міста Слов`янська разом з малолітніми ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , розуміючи, що ОСОБА_11 є малолітньою дитиною, сказав ОСОБА_9 , щоб вона почекала поки він разом з ОСОБА_11 забере деталі для велосипеда, при цьому він не хотів, щоб їх з потерпілою побачили, у зв`язку з чим повів останню у кущі, які заходяться біля трансформаторної будівлі біля вищевказаного місця. Після чого, переконавшись, що їх ніхто не бачить, розуміючи протиправність своїх дій, знаючи, що ОСОБА_11 є малолітньою дитиною, зняв з неї нижню білизну, та з метою вчинення розпусних дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої ОСОБА_11 статевого інстинкту здатного викликати фізичне та моральне розбещення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив розпусні дії фізичного характеру відносно малолітньої ОСОБА_11 , які виразилися у обмацуванні ним у останньої інтимних жіночих місць тіла, у тому числі дотиками губами ОСОБА_6 до статевих органів ОСОБА_11 , а також у оголенні ОСОБА_6 та демонстрації власних статевих органів малолітній ОСОБА_11 , імітуванні статевого акту з подальшим скоєнням акту онанізму у присутності останньої.

Також встановлено, що 07.06.2017 року приблизно в 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, спільно з донькою своєї співмешканки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня, 07.06.2017 року приблизно о 22 год.00 хв. в спальній кімнаті вищезазначеного домоволодіння між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник противоправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Реалізуючи свій противоправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 наніс один удар долонею лівої руки у верхню повіку правого ока потерпілої ОСОБА_10 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_10 синець верхньої повіки правого ока, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Так, продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.06.2017 року приблизно о 22 год. 05 хв. ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, спільно із своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходились за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 . Того ж дня, 07.06.2017 року приблизно о 22 год. 00 хв. в спальній кімнаті вищезазначеного домоволодіння між ОСОБА_6 та його співмешканкою ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_6 виник противоправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Реалізуючи свій противоправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс два удари кулаком правої руки в область лоба потерпілої ОСОБА_8 . Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи противоправний характер своїх дій, ОСОБА_6 наніс один удар правою ногою в ліву частину черева ОСОБА_8 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: синці на шкірі лоба та лівої клубової області, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_6 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 27 липня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, не визнав та пояснив, що інкримінованого діяння не вчиняв, на досудовому слідстві він себе обмовив через фізичний та психологічний тиск з боку працівників поліції. Інкримінований злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, він вчиняв при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, вину визнав повністю. Від надання будь-яких показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Однак, незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його вина в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч .1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_10 скористалась ст. 63 Конституції України та відмовилася надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_11 скористалась ст. 63 Конституції України та відмовилася надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_9 скористалась ст. 63 Конституції України та відмовилася надавати покази.

Допитана в судовому свідок ОСОБА_15 пояснила, що скільки спільно живе ОСОБА_6 та ОСОБА_16 не пам`ятає, знає, що у них діти народилися. Її попросили бути понятою при слідчих діях, хто і що розповідав не пам`ятає, ОСОБА_6 там не було. Умови проживання у них середні. ОСОБА_6 охарактеризувати не може, так як його не знає, а ОСОБА_8 хороша мама, діти виховані, вітаються. Які відносини у ОСОБА_6 та дітей не знає, про конфлікти в їхній родині не відомо.

Допитана в судовому свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона спілкується з ОСОБА_8 , вони знайомі з 2009 року. Їй відомо, що ОСОБА_6 того дня побив ОСОБА_18 та її старшу дочку ОСОБА_19 , дату не пам`ятає, було близько години ночі. ОСОБА_8 подзвонила їй і сказала, що вдома скандал, вони не могли викликати поліцію з мобільного телефону, попросили викликати від неї зі стаціонарного телефону. Ірина та ОСОБА_19 казали, що ОСОБА_6 чіплявся до дітей, конкретніше не говорили, до ОСОБА_19 приставав, по відношенню до ОСОБА_20 і ОСОБА_21 не пам`ятає казали чи ні, вони були стурбовані, налякані. У ОСОБА_19 було почервоніння на нозі і щоці, а у ОСОБА_22 шишка на голові. ОСОБА_6 побив їх за місцем проживання, ОСОБА_19 він бив рукою, ОСОБА_23 не знає чим, вони викликали працівників поліції, оскільки вдома залишилися маленькі діти. Іра поїхала додому з працівниками поліції, а ОСОБА_19 залишилася у неї, конкретно не говорила як приставав ОСОБА_6 і коли, це ОСОБА_24 говорила, ОСОБА_19 підтвердила і сказала, що вона боялася розповідати. ОСОБА_25 була твереза. У ОСОБА_8 з ОСОБА_6 відносини були як хороші, так і погані, у них скандали були, бійки, вона не сприймає коли чоловік піднімає руку на жінку. В даний час вони не спілкуються, конфліктів у них не було. У той час ОСОБА_19 було 13-14 років. ОСОБА_8 з ОСОБА_6 жили спільно рік, але то жили, то розлучалися.

Допитаний в судовому свідок ОСОБА_26 пояснив, що пару років назад влітку його запросили в якості понятого працівники поліції, його друга ОСОБА_27 теж запросили понятим. Вони прийшли в міськвідділ поліції для складання акта, слідчі дії були в поліції, там підсудний давав свідчення, їх записали, склали акт. Підсудний розповідав про дії сексуального характеру відносно дівчат, свідок зрозумів, що дівчатка жили з ним, вони дочки його дружини. Він розповідав все добровільно та визнавав, що скоїв злочин сексуального характеру, розповідав всі обставини. Після слідчого експерименту їм зачитували документ, він його підписував, обвинувачений підписував і другий понятий. Протокол складали працівники поліції, обвинувачений зауважень до протоколу не заявляв, не говорив, що з чимось не згоден. Все записували на папір та знімали на камеру, він все підписував, не бачив щоб хтось бив ОСОБА_6 . З поліції вони попрямували на місце події, їх було близько 6 чоловік, скільки співробітників поліції не пам`ятає, добиралися двома машинами, він був в легковому, не пам`ятає з ОСОБА_28 чи ні. На місці події вирушили за будівлю, були ще люди, швидше за все сусіди, вони спостерігали. Це було у вечірній час, там були якісь діти.

Так, допитаний в судовому свідок ОСОБА_29 пояснив, що навесні або влітку 2016-2017 року його з другом запросили понятими, там ОСОБА_6 свідчив, відтворення проводили в кущах біля трансформаторної будки щодо збочення над дівчатками. У кабінеті в поліції ОСОБА_6 розповідав під відеозапис що він робив, подробиць не пам`ятає, пояснення він давав при ньому під відеозапис, він розповідав де це було, на місці він теж все показував. На місце події вони приїхали з працівниками поліції, їм говорив місце ОСОБА_28 , він показував в якому місці заїхав на велосипеді, де приставав до дівчинки. Він не пам`ятає щоб працівники поліції або інші особи щось підказували ОСОБА_28 , він все вільно розповідав, показував сам. Склали письмово протокол, він його читав, йому все було зрозуміло, все правильно записано. На місце події їхали на автомобілі, не пам`ятає хто вказував дорогу, він з ОСОБА_28 в різних автомобілях були.

Психолог ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що він був присутній під час слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_31 , потерпілі вільно відповідали, психологічного тиску з боку працівників поліції не було. Він не помітив щоб потерпілим підказували, вони впевнено розповідали, розбіжностей в їх показах не було, їх покази послідовні, вони не змінювали покази під час слідчого експерименту.

08.06.2017 р. розпочато досудове розслідування за зверненням ОСОБА_8 про здійснення розпусних дій по відношенню до її доньок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її цивільним чоловіком ОСОБА_6 , відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР № 0001582. (а.к.п. 70, т.2).

Згідно протоколу затримання особи від 08.06.2017 року о 15-40 год. ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, про затримання повідомлено матір ОСОБА_32 . На підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і 236 КПК України, у присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 під час обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено одяг, в якому ОСОБА_6 знаходився під час свого затримання, та зі слів якого він знаходився 07.06.2017 року під час вчинення ним злочину, та який належить йому, а саме: бриджі світло голубого кольору, труси біло голубого кольору, також при ньому був пакет, в якому знаходились шорти бежевого кольору. (а.к.п. 230-231, т.1).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_11 та фототаблиці до нього вбачається, що всі учасники слідчого експерименту у складі: слідчого ОСОБА_35 , малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , її законного представника ОСОБА_36 , статиста ОСОБА_37 , педагога ОСОБА_30 , психолога ОСОБА_38 , понятих ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , інспектора криміналіста ОСОБА_41 зібрались біля двору домоволодіння АДРЕСА_1 . На місці ОСОБА_11 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі своєю мамою ОСОБА_8 , своїми братами та сестрами, а також зі своїм вітчимом ОСОБА_42 . Її мама ОСОБА_8 та ОСОБА_43 мешкають спільно на протязі 4 років. Так, з 2014 року, точної дати вона не пам`ятає, ОСОБА_43 почав здійснення розпусних дій по відношенню до неї. Потерпіла ОСОБА_11 детально та послідовно розповіла та показала, де саме, в який час та за яких обставин ОСОБА_43 вчиняв розпусні дії по відношенню до неї. ОСОБА_43 погрожував, що якщо вона розповість про його дії, він заріже всіх членів її родини, тому вона не могла комусь щось розповісти, оскільки боялася за своє життя та життя інших членів родини, так як його слова вона сприймала буквально. (а.к.п. 1-9, т. 2)

В судовому засіданні був досліджений речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 , відомості, що викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року, відповідають зафіксованим на оптичному диску обставинам. (а.к.п. 122, т.3)

Відповідно до протоколу огляду місця полії від 08.06.2017 року та фототаблиці до нього, об`єктом огляду є ділянка місцевості, що розташована з лівої сторони стежки поруч з одноповерховою спорудою трансформатором, що перебуває поруч із домоволодінням АДРЕСА_2 . Потерпіла ОСОБА_11 вказала на місце, куди її вітчим ОСОБА_6 скинув своєю рукою сім`явиверження. Після чого експертом криміналістом обстежена указана частина ділянки місцевості, на яку вказала потерпіла за допомогою спеціальної ультрафіолетової лампи. Під час проведення вищезазначених дій слідів сперми не виявлено. (а.к.п. 10-12, т.2).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.07.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_10 та фототаблиці до нього вбачається, що всі учасники слідчого експерименту у складі: слідчого ОСОБА_35 , малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , її законного представника ОСОБА_44 , статиста ОСОБА_45 , психолога ОСОБА_30 , понятих ОСОБА_15 , ОСОБА_46 зібрались біля двору домоволодіння АДРЕСА_1 . На місці ОСОБА_10 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_1 спільно зі своєю мамою ОСОБА_8 та сестрами. Також з 2013 року по 08.06.2017 року з ними мешкав співмешканець їхньої матері на ім`я ОСОБА_6 . Так, 07.06.2017 року приблизно о 22-00 год. вона спільно зі своєю мамою ОСОБА_8 , а також іншими сестрами та братами знаходились за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . В той день 07.06.2017 року їх вітчим спав у будинку, де у той час голосно кричали діти. На крики дітей ОСОБА_6 прокинувся та почав на всіх кричати, а також завдав тілесні ушкодження їй та її матері ОСОБА_8 . Крім того, потерпіла ОСОБА_10 детально та послідовно розповіла та показала, де саме, в який час та за яких обставин ОСОБА_6 вчиняв розпусні дії по відношенню до неї. ОСОБА_43 погрожував тим, що вб`є, на що вона нічого не могла зробити, оскільки дуже сильно його боялася. Окрім цього вона пояснила, що ОСОБА_6 вчиняв розпусні дії відносно її молодших сестер ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , однак вона вказаних дій особисто не бачила. Хатуна та ОСОБА_20 своїй матері ОСОБА_8 про вказані вище обставини нічого не розповідали, оскільки боялися ОСОБА_6 , який їм погрожував. Далі потерпіла ОСОБА_10 за допомогою статиста ОСОБА_45 вказала на механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: вона показала на статистові, як ОСОБА_6 наніс їй один удар долонею лівої руки у верхню повіку правого ока та один удар в область правого стегна. Також потерпіла ОСОБА_10 за допомогою статиста ОСОБА_45 вказала на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , а саме: вона показала на статистові, як ОСОБА_6 наносив удари її мамі ОСОБА_8 долонями рук по щокам та наніс один удар правою ногою в ліву частину живота. Після спричинення тілесних ушкоджень їй та її матері ОСОБА_6 вигнав їх із приміщення будинку. Коли вони перебували на вулиці, то вона розповіла своїй матері про те, що ОСОБА_6 вчиняв відносно неї розпусні дії, а також він вчиняв дані дії із ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , однак вони про це нічого не казали, так як він їх залякував, однак вона у той день злякавшись за своїх сестер розповіла про все матері. (а.к.п. 47-53, т.3).

В судовому засіданні був досліджений речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 , відомості, що викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 19.07.2017 року, відповідають зафіксованим на оптичному диску обставинам. (а.к.п. 54, т.3)

Відповідно до висновку експерта № 229 від 08.06.2017 виявлений у ОСОБА_10 при судово медичному освідуванні синець верхньої повіки правого ока утворився від ударної дії тупого предмету, приблизно за 1-3 доби до освідування, можливо при обставинах, на які вона вказує, і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Локалізація та характер виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень практично виключає можливість їх виникнення від дії власної руки. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_10 не порушена. (а.к.п. 247, т.1).
Відповідно до висновку експерта № 228 від 08.06.2017 року виявлені у ОСОБА_11 при судово-медичному освідуванні синці лівого стегна, лівої гомілки утворились від дії тупих предметів приблизно за 1-3 доби до освідування, синець правого колінного суглобу утворився від дії тупого предмету приблизно за 3-6 діб до освідування і відноситься до легких тілесних ушкоджень. Локалізація виявлених у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не виключає можливість їх виникнення від дії як власної так і сторонньої руки. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_11 не порушена. (а.к.п. 14, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 230 від 08.06.2017 року будь яких тілесних ушкоджень при судово - медичному обстеженні ОСОБА_9 не виявлено. Цілісність дівочої пліви у ОСОБА_47 не порушена. (а.к.п. 17, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 701/Н на шортах, трусах та бриджах, доставлених на дослідження, наявність сперми не встановлена. (а.к.п. 55-57, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 705/Н кров підозрюваного ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. (а.к.п. 59-60, т.2).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та фототаблиці до нього вбачається, що ОСОБА_6 пояснив, що в 2013 році під час відбування покарання в місцях позбавлення волі він познайомився з дружиною ОСОБА_8 . Через рік коли він звільнився переїхав до неї і вони стали проживати спільно. Близько шести місяців потому, а можливо близько року потому, у нього стали виникати сексуальні симпатії до старшої доньки та середньої доньки ОСОБА_8 . ОСОБА_6 детально та послідовно розповів та показав, де саме, в який час та за яких обставин вчиняв розпусні дії по відношенню до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Молодшій доньці сексуальну увагу він не чинив, так як він раз спробував, вона його відштовхнула і стала плакати, що все розповість мамі. Насилля до них не застосовував, лише погрожував, що вб`є, щоб вони нічого не розповідали. Крім того, ОСОБА_6 розповів, що 07.06.2017 року о 22-00 год. у нього був конфлікт з дружиною, до якого він прийшов напідпитку і ліг спати. Прокинувся від того що дружина зі старшою дочкою на підвищених тонах розмовляли, він зробив зауваження, на що вони на пару хвилин притихли, але потім знову стали голосно спілкуватися і на його зауваження ніяк не реагували. ОСОБА_6 встав з ліжка і завдав удар по обличчю, після чого сказав дочці щоб вона йшла. ОСОБА_6 за допомогою статиста вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а саме: він показав на статистові, як наносив удари ОСОБА_8 долонями рук по щокам та наніс один удар кулаком, та як наносив удари долонею лівої руки в область шиї та правої щоки ОСОБА_10 , а також пару ударів правою ногою в область сідниць ОСОБА_10 . Після цього, зі слів ОСОБА_6 , він взяв кухонний ніж в руку і, підійшовши до них, сказав, що якщо у них довгі язики, то він їх підріже щоб вони ходили і шипіли, і голосно не говорили. Ніж він взяв з метою їх залякати, застосовувати ніж він не хотів. (а.к.п. 134-140, т.3).

В судовому засіданні був досліджений речовий доказ диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , відомості, що викладені у протоколі проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року, відповідають зафіксованим на оптичному диску обставинам. (а.к.п. 145, т.3)

Відповідно до висновку експерта № 1146 від 29.12.2017 року під час проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року з використанням відеозапису, підозрюваному задані питання відкритого та альтернативного характеру, які не створили умов для несамостійності відповідей ОСОБА_6 . Питання сугестивного характеру підозрюваному не задані. Психологічні параметри проведення слідчої дії є відповідними індивідуальним особливостям активної комунікативної поведінки ОСОБА_6 . При проведенні за участю ОСОБА_6 слідчого експерименту від 08.06.2017 року у комунікативній діяльності підозрюваного встановлені ознаки активної комунікативної позиції, ініціативності при наданні відповідей, впевненості та не скутості поведінки, схильності до надання детальних та змістовно розгорнутих відповідей, вербальної та невербальної виразності. У поведінці підозрюваного ОСОБА_6 при проведенні з ним зазначеної слідчої дії наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним відповідних подій. У відеозаписі при проведенні 08.06.2017 року слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 відсутні ознаки психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь під час проведення даної слідчої дії.(а.к.п. 194-207, т.3)
Відповідно до висновку експерта № 6256-6272 від 04.05.2020 року процес відтворення обстановки та обставин подій (за матеріалами відеозапису слідчої дії) за участю потерпілої ОСОБА_10 , є самостійною комунікативною тактикою в указаній ситуації спілкування.

Комунікативна діяльність особи потерпілої ОСОБА_10 у процесі відтворення нею подій, під час проведення за її участю слідчої дії, характеризується наявністю усталено виражених індивідуально психологічних особливостей: вираженою діалоговою активністю та ініціативністю, стійким вольовим контролем за своєю комунікативною поведінкою. Більшість повідомлень ОСОБА_10 є змістовно розширеними категоричними ствердженнями, що містять уточнення специфічні деталі про власні дії та дії інших осіб у реконструйованій події.

У поведінці ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту наявні психологічні особливості, які вказують на самостійність відтворення нею певних подій.

Ознак явного або прихованого психологічного впливу на ОСОБА_10 з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не виявлено.

Процес відтворювання обстановки та обставин подій (за матеріалами відеозапису слідчої дії) за участю потерпілої ОСОБА_11 , є її самостійною комунікативною тактикою в указаній ситуації спілкування.

Комунікативна діяльність особи потерпілої ОСОБА_11 у процесі відтворення нею подій під час проведення за її участю слідчої дії характеризується наявністю усталено виражених індивідуально психологічних особливостей: вираженою діалоговою активністю та ініціативністю, стійким вольовим контролем за своєю комунікативною поведінкою. Більшість повідомлень ОСОБА_11 є змістовно розширеними категоричними ствердженнями, що містять уточнення, специфічні деталі про власні дії та дії інших осіб у реконструйованій події.

У поведінці ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту, наявні психологічні особливості, які вказують на самостійність відтворення нею певних подій.

Ознак явного або прихованого психологічного впливу на ОСОБА_11 з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не виявлено. (а.к.п. 114-119, т.5).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 680 від 05.07.2017 року ОСОБА_6 в період вчиненого правопорушення яким - небудь хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, іншим хворобливим станом не страждав. Виявляє емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип з порушенням потягів у вигляді поєднаного вживання наркотичних засобів і психотропних речовин (каннабіоіди, алкоголь) зі шкідливими наслідками. В період часу, який відповідає часу вчинення інкримінованого діяння, ОСОБА_6 в стані тимчасового розладу душевної діяльності не знаходився, міг розуміти свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 на хронічне психічне захворювання не страждає, може розуміти свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.к.п. 46-50, т.2).
Докази, надані стороною обвинувачення, суд визнає належними, достовірними, допустимими та достатніми для встановлення наявності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд приймає як належні, допустимі, достовірні докази протоколи проведення слідчих експериментів з потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 08.06.2017 року та відеозаписи цих слідчих дій, не приймаючи доводи потерпілих в тій частині, що зазначені показання були ними вигадані.

Судом 31.10.2019 року було доручено територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорськ, провести перевірку заяви ОСОБА_8 про здійснення на неї психологічного тиску зі сторони працівників правоохоронного органу. Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську від 09.04.2020 року кримінальне провадження № 0001709 від 01.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діях працівників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (а.к.п. 150-153, т.5). Таким чином, зазначені доводи потерпілої ОСОБА_8 перевірені у встановленому законом порядку та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Окрім того, показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надані ними під час слідчого експерименту 08.06.2017 року, є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні, а саме: з висновком експерта, з якого вбачається, що процес відтворення обстановки та обставин подій (за матеріалами відеозаписів слідчих дій) за участю потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , є самостійною комунікативною тактикою в указаній ситуації спілкування. Комунікативна діяльність осіб потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у процесі відтворення ними подій, під час проведення за їх участю слідчих дій, характеризується наявністю усталено виражених індивідуально психологічних особливостей: вираженою діалоговою активністю та ініціативністю, стійким вольовим контролем за своєю комунікативною поведінкою. Більшість повідомлень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є змістовно розширеними категоричними ствердженнями, що містять уточнення специфічні деталі про власні дії та дії інших осіб у реконструйованій події. У поведінці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту наявні психологічні особливості, які вказують на самостійність відтворення ними певних подій. Ознак явного або прихованого психологічного впливу на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з боку осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не виявлено; з наданими у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , з яких вбачається, що ОСОБА_22 та ОСОБА_19 говорили, що ОСОБА_6 чіплявся до дітей, вони були стурбовані, налякані, конкретно не говорила як приставав ОСОБА_6 і коли, це говорила ОСОБА_24 , ОСОБА_19 підтвердила і сказала, що вона боялася розповідати; з наданими у судовому засіданні показаннями психолога ОСОБА_30 , з яких вбачається, що він був присутній під час слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_31 , потерпілі вільно відповідали, психологічного тиску з боку працівників поліції не було. Він не помітив щоб потерпілим підказували, вони впевнено розповідали, розбіжностей в їх показах не було, їх покази послідовні, вони не змінювали покази під час слідчого експерименту. Суд зазначає, що вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, і не містять суперечностей.

Також суд приймає як належний, допустимий, достовірний доказ протокол проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 08.06.2017 року та відеозапис цієї слідчої дії, не приймаючи доводи обвинуваченого в тій частині, що зазначені показання були ним надані під впливом психологічного тиску працівників поліції з огляду на наступне.

Судом 22.03.2019 року було доручено прокурорам Слов`янської місцевої прокуратури провести перевірку заяви ОСОБА_6 про застосування до нього фізичного та психологічного насильства під час затримання та поміщення до ізолятора тимчасового тримання № 7 08.06.2017 року (а.к.п. 148, т.3). Листом керівника Слов`янської місцевої прокуратури від 12.12.2019 року повідомлено, що 08.06.2017 року до ІТТ № 7 на підставі протоколу затримання у порядку ст. 208 КПК України слідчим СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_48 було поміщено громадянина ОСОБА_6 . При поміщенні останній скарг на стан здоров`я та дії працівників поліції не висловлював, під час первинного огляду тілесних ушкоджень не виявлено. Крім того, під час затримання у протоколі затримання ОСОБА_6 зазначив, що заяв та клопотань не має, змін, доповнень та зауважень до протоколу не має (а.к.п. 197, т.4).

Ухвалою суду від 11.01.2020 року було доручено територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Краматорськ, провести перевірку заяви ОСОБА_6 про застосування до нього недозволених методів ведення досудового слідства співробітниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та Слов`янської місцевої прокуратури (а.к.п.238-239, т.4). Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську, від 24.04.2020 року кримінальне провадження № 0000070 від 14.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діях працівників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області та Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. (а.к.п. 108-111, т.5). Таким чином, зазначені доводи обвинуваченого ОСОБА_6 перевірені у встановленому законом порядку та не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Окрім того, показання підозрюваного ОСОБА_6 , надані ним під час слідчого експерименту 08.06.2017 року, є логічними, послідовними, узгоджуються з іншими здобутими доказами у кримінальному провадженні, а саме: з протоколами слідчого експерименту за участю потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , з яких вбачається, що потерплі детально та послідовно розповіли та показали, де саме, в який час та за яких обставин ОСОБА_6 вчиняв розпусні дії по відношенню до них; з висновком експерта, з якого вбачається, що під час проведення слідчого експерименту від 08.06.2017 року з використанням відеозапису підозрюваному задані питання відкритого та альтернативного характеру, які не створили умов для несамостійності відповідей ОСОБА_6 . Питання сугестивного характеру підозрюваному не задані. Психологічні параметри проведення слідчої дії є відповідними індивідуальним особливостям активної комунікативної поведінки ОСОБА_6 . При проведенні за участю ОСОБА_6 слідчого експерименту від 08.06.2017 року, у комунікативній діяльності підозрюваного встановлені ознаки активної комунікативної позиції, ініціативності при наданні відповідей, впевненості та не скутості поведінки, схильності до надання детальних та змістовно розгорнутих відповідей, вербальної та невербальної виразності. У поведінці підозрюваного ОСОБА_6 при проведенні з ним зазначеної слідчої дії наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним відповідних подій. У відеозаписі при проведенні 08.06.2017 року слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 відсутні ознаки психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь під час проведення даної слідчої дії.; з наданими у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_29 , з яких вбачається, що їх запросили бути понятими під час проведення слідчих дій з ОСОБА_6 . ОСОБА_6 під відеозапис детально та послідовно розповів та показав, де саме, в який час та за яких обставин вчиняв розпусні дії по відношенню до дівчат. Вони не бачили щоб працівники поліції або інші особи щось підказували ОСОБА_28 , він все вільно розповідав, показував сам. Склали письмово протокол, вони його читали, все було зрозуміло та правильно записано. Суд зазначає, що вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами кримінального провадження, і не містять суперечностей.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 156 КК України, тобто вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що у 2014 році вона почала мешкати разом з ОСОБА_6 . Спочатку між ними не було суперечок, потім він почав вживала наркотики та алкоголь, почалися суперечки. ОСОБА_6 її бив, вона викликала працівників поліції, але вони заходів не вжили. У травні 2016 року в них був скандал, він хотів забрати сина ОСОБА_49 , в цей час вона була вагітна. За її приниження дівчинки вирішили від нього позбавиться. 06.06.2017 року він вигнав з дому її доньку ОСОБА_19 , виник скандал, вигнав і її з дому, дочка розповіла, що він їх розбещує і вона викликала працівників поліції. Всю ніч вона просиділа в поліції, її і дівчаток допитували, вранці їх знову покликали в поліцію. В судовому засіданні у судді ОСОБА_50 її дівчинки зізналися, що вони таким чином хотіли від нього позбутися, діти його обмовили. Діти сказали, що він їх не чіпав, вони дивилися ОСОБА_51 репортажі як вітчим чіплявся до дітей. Крістіну і ОСОБА_20 допитували без її присутності, ОСОБА_21 з нею допитували. З дітьми проводили слідчий експеримент, вона була присутня, була в стороні, слідчий не роз`яснював, що потерпілі мають право не давати показання, у ОСОБА_21 була істерика, ОСОБА_20 і Крістіні слідчий сказав, що потрібно давати показання, на неї тиснули, так як думають, що вона впливає на дітей. На неї здійснюють психологічний тиск працівники поліції та прокуратури після зміни нею показань в судовому засіданні.

22.07.2017 р. розпочато досудове розслідування за зверненням ОСОБА_10 про спричинення тілесних ушкоджень по відношенню до неї ОСОБА_6 , відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР. (а.к.п. 70, т.2).
22.07.2017 р. розпочато досудове розслідування за зверненням ОСОБА_8 про спричинення тілесних ушкоджень по відношенню до неї ОСОБА_6 , відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР. (а.к.п. 71, т.2).
Постановою прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 25.07.2017 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001582 від 08.06.2017 року за ч. 2 ст. 156 КК України, № 0001914 від 22.07.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України та № 0001915 від 22.07.2017 року за ч.1 ст.125 КК України об`єднані в одне провадження під № 0001582. (а.к.п. 69, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 268 від 19.07.2017 описані лікарем травмпункту синці на шкірі лоба та лівої клубової області ОСОБА_8 утворились від ударної дії тупого предмету, можливо, у зазначений термін та мають ознаки легких тілесних ушкоджень (а.к.п. 243, т.1).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2017 року за участю свідка ОСОБА_8 та фототаблиці до нього вбачається, що свідок ОСОБА_8 розповіла, що 07.06.2017 року приблизно о 21-30 год. або 22-00 год. вона зі своїми малолітніми дітьми та співмешканцем ОСОБА_6 перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначений день між нею, її донькою ОСОБА_52 та ОСОБА_6 трапився словесний конфлікт. Вказаний конфлікт трапився у спальній кімнаті через те, що діти розбудили ОСОБА_6 , який спав в тій же самій кімнаті. На той період часу ОСОБА_6 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 почав сильно кричати на неї та її старшу доньку ОСОБА_52 , при цьому він висловлювався в їх адресу нецензурною лайкою. Під час словесного конфлікту її донька ОСОБА_19 сиділа на ліжку, що розташоване праворуч біля стіни, до неї підійшов ОСОБА_6 та наніс їй один удар долонею лівої руки у верхню повіку правого ока. Від удару вона перехилилася на ліву сторону. В той час ОСОБА_6 знову наніс їй один удар кулаком в праве стегно. Після чого свідок ОСОБА_8 показала на статистові, як ОСОБА_6 наніс один удар долонею лівої руки у верхню повіку правого ока та один удар кулаком в область правого стегна (а.к.п. 73-77, т.2).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 22.07.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_8 та фототаблиці до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 розповіла, що 07.06.2017 року приблизно о 21-30 год. або 22-00 год. вона зі своїми малолітніми дітьми та співмешканцем ОСОБА_6 перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний час її малолітні діти балувались у спальній кімнаті, де спав ОСОБА_6 . На крики дітей ОСОБА_6 прокинувся та став кричати на неї та її старшу доньку ОСОБА_10 . Він їй наніс два удари кулаком у верхню ліву область лоба. Після чого він став наносити їй удари долонями рук по обличчю, а також один удар правою ногою в область черева зліва. Після чого потерпіла ОСОБА_8 за допомогою статиста ОСОБА_45 вказала на механізм спричинення їй тілесних ушкоджень, а саме: вона показала на статистові, як ОСОБА_6 наносив їй удари долонями рук по щокам та наніс один удар правою ногою в ліву частину живота (а.к.п. 82-86, т.2).

Відповідно до висновку експерта № 275 від 23.07.2017 року судово медична експертиза не виключає можливості утворення частини тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при механізмі, на який вказав під час проведення 08.06.2017 року слідчого експерименту ОСОБА_6 , а саме: тілесних ушкоджень на голові. Механізм ушкоджень в клубової області потерпілої під час проведення слідчого експерименту не вказаний (а.к.п. 42, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 272 від 23.07.2017 року утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 при обставинах, на які вказує ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту, неможливо, оскільки локалізація вказаним ним ударів не співпадає з локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 (а.к.п. 44, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 273 від 23.07.2017 року можливо утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 при обставинах, на які вказує вона під час проведення слідчого експерименту за її участю (а.к.п. 63, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 274 від 23.07.2017 року судово медична експертиза не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при механізмі, на який вона вказала під час проведення 19.07.2017 року слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , а саме: нанесенні ударів по голові та животу (а.к.п. 65, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 270 від 23.07.2017 року можливо утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 при обставинах, на які вказує ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за її участю (а.к.п. 79, т.2).
Відповідно до висновку експерта № 271 від 23.07.2017 року судово медична експертиза не виключає можливості утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при механізмі, на який вона вказала під час проведення 22.07.2017 року слідчого експерименту за її участю, а саме: нанесенні ударів по голові та животу (а.к.п. 88, т.2).
Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (вчинені злочини віднесені до категорії невеликої тяжкості та тяжких злочинів), сукупність усіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, характер, ступінь їх суспільної небезпеки; обставина, що потерпілі просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КК України, відомості про особу обвинуваченого (офіційно не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків, характеризується за місцем проживання посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, має не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 156 КК України, відповідно до ст. 67 КК України судом визнається рецидив злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості.

Положенням п.1 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За таких обставин, зважаючи на те, що з моменту вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, минуло більше, ніж два роки, суд вважає, що є достатні підстави для його звільнення від покарання за дії, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про те, що виправлення ОСОБА_6 буде досягнуто при призначенні покарання у виді позбавлення волі.

За санкцією ч. 2 ст. 156 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, але ОСОБА_6 не є спеціальним суб`єктом і тому у суду немає підстав для застосування йому додаткової міри покарання.
Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув?язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув?язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (пряма дія Закону N 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув?язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону N 838-VIII (зворотна дія Закону N 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув?язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону N 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29.08.2018 р. № 13-31кс18.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк попереднього ув?язнення в строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув?язнення дорівнює двом дням позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону N 838-VIII).

Попереднє ув`язнення у розумінні положень статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком суду законної сили. Тобто, строк попереднього ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_6 обчислюється з дня його затримання 08.06.2017 року до дня набрання вироком законної сили.

До обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

У відповідності до положення ч. 4 ст. 174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, а саме: від 09.06.2017 року на бриджі світло голубого кольору, труси біло голубого кольору та шорти бежевого кольору, які належать обвинуваченому ОСОБА_6 .

Відповідно до положень статті 100 КПК України слід вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: бриджі світло голубого кольору, труси біло голубого кольору та шорти бежевого кольору, які згідно квитанції № 758 від 26.07.2017 року зберігаються у камері схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, слід повернути власнику ОСОБА_6 ; два паперові конверти зі зразком крові знищити; диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 , диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 , диск DVD-R з відеозаписом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 та з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення судово-психологічної експертизи № 6256-6272 від 04.05.2020 року у сумі 6537,60 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-370, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді 200 (двісті годин) громадських робіт та звільнити його від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності.

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 08.06.2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 2 дням позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Бахмутській УВП № 6 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення судово-психологічної експертизи № 6256-6272 від 04.05.2020 у сумі 6537,60 грн. на користь держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 09 червня 2017 на бриджі світло голубого кольору, труси біло голубого кольору та шорти бежевого кольору.

Речові докази по справі: бриджі світло голубого кольору, труси біло голубого кольору та шорти бежевого кольору, які згідно квитанції № 758 від 26.07.2017 року зберігаються у камері схову Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області повернути власнику ОСОБА_6 ; два паперові конверти зі зразком крові знищити; диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_10 , диск DVD-R з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_11 , диск DVD-R з відеозаписом проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 та з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1