Справа № 462/1259/15-к
пр.№ 1-в/464/28/20
У Х В А Л А

05 березня 2020 року Сихівський районний суду м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту,-

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту накледненого на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 01.11.2013, а саме на автомобіль марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» моделі «Т4», 2002 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що перебуває у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 .
В обґрунтування клопотання заявник покликається на те, що 28.02.2017 Сихівським районним судом м.Львова винесено вирок відносно ОСОБА_4 , який вступив в законну силу, однак в даному вироці не було вирішено питання про скасування арешту майна, а тому звертається до суду з даним клопотанням.

У судове засідання заявник та прокурор не з`явились, що відповідно до ст.174 КПК України не є перешкодою для такого розгляду.

Відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 28.02.2017 ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.3 ст.190 КК України та призначено йому покарання чотири роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк три роки. Вирок вступив в законну силу 30.03.2017.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Проте, як вбачається з вироку суду питання про зняття арешту з вищевказаного автомобіля не вирішено.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням вказаних осіб, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З представлених суду правовстановлюючих документів вбачається, що володільцем автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» моделі «Т4», 2002 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , на підставі договору купівлі-продажу являється ОСОБА_3 .
Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання, оскільки заявником обґрунтовано належними та допустимими доказами підставність скасування арешту у відповідності до вимог ст.174 КПК України, а тому суд вважає, що слід скасувати арешт автомобіля накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 01.11.2013.
Керуючись ст.ст.172,174 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля - задовольнити.
Скасувати арешт майна, а саме арешт на автомобіль: «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» моделі «Т4», 2002 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , який належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000005, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190, ч.4 ст.358КК України від 01.11.2013.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1