Справа № 457/381/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/310/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000104 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, якою задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 23.03.2020,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
представника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020 було задоволено клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, яке вилучене у ході обшуку 23.03.2020 в приміщеннях офісу за адресою: м. Львів, вул. Газова, 17, а саме:
1. Первинну документацію ТзОВ «Меркурій Україна», а саме: товарно-транспортні накладні, видаткові накладні на переміщення алкогольної продукції ТзОВ «НВП «Гетьман» на 258 арк., виписку з рахунку АТ «ОКСІ Банк» за період 18.03.2020 на 1 арк.
2. Готівкові кошти, які знаходились у коробці з-під паперу, а саме:
українські гривні номіналом :
- 500 грн. 59 банкнот; - 200 грн. 32 банкноти; - 100 грн. одна банкнота;
- 50 грн. 2 банкноти; - 5 грн. 2 банкноти; - 1 грн. 2 банкноти;
готівкові кошти, які знаходились у нижній частині (сховища) сейфу:
долари США номіналом:
- 1 долар 9 банкнот; - 5 доларів 13 банкнот; - 10 доларів 7 банкнот;
- 20 доларів 125 банкнот; - 50 доларів 39 банкнот; - 100 доларів 500 банкнот;
українські гривні номіналом:
-1 грн. 35 банкнот; - 2 грн. 14 банкнот; - 5 грн. 17 банкнот;
- 10 грн. 13 банкнот; - 20 грн. 17 банкнот; - 50 грн. 112 банкнот;
- 100 грн. 650 банкнот; - 200 грн. 419 банкнот; - 500 грн. 222 банкноти,
тобто, грошові кошти загальною сумою 266 018 гривень та 54 594 долари США.
На вказану ухвалу подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 , як власника арештованого майна - грошових коштів, - адвокат ОСОБА_6 , яка просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції від 26 березня 2020 року про арешт майна скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту від 25.03.2020 та повернути вилучене майно його законним власникам.
Апелянт та ОСОБА_7 , як власник арештованих коштів, вважають ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Апелянт наполягає, що слідчим не встановлено, а слідчим суддею не з`ясовано хто є власником вилученого майна, зокрема грошових коштів, а лише зазначено, що це майно вилучено з приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вилучені в ході обшуку 23.03.2020 речі, зокрема грошові кошти, є приватною власністю ОСОБА_7 , та не мають жодного відношення до кримінального провадження. Тим більше у даному кримінальному провадженні речі, вилучені при обшуку, не визнані речовими доказами, отже такі речі є тимчасово вилученими і це вбачається з клопотання. В ухвалі слідчого судді не зазначено до якої категорії, у відповідності до вимог ст. 167 КПК України, відносяться вилучені кошти. Згідно з п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арештованим майном може бути лише речовий доказ.

Апелянт наполягає, що у прохальній частині клопотання прокурором не наведено даних про осіб, яким належить майно, про арешт якого просить прокурор. Відсутня вказівка на індивідуальні ознаки майна, що дало б можливість ідентифікувати це майно щодо кожного власника чи володільця. В клопотанні не зазначено, яке значення це майно має для кримінального провадження.
Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі також не наведено жодного доводу щодо того, яке відношення мають вилучені кошти до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, чи є знаряддям розслідуваного злочину, чи зберегло на собі його сліди.
З цих підстав очевидним є висновок, що оскаржувана ухвала не відповідає критеріям законного та обгрунтованого рішення. Таким чином, є очевидним, що потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна - ОСОБА_7 , оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна ОСОБА_7 . Як у клопотанні прокурора так і в ухвалі слідчого судді не наведено, у відповідності до ч.2 ст. 173 КПК України, правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки такого арешту для власника майна.
Апелянт покликається, що в ухвалі слідчого судді не доведено причетність ТОВ «Меркурій України» до вул. Газова, 17 у м. Львові, адже згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб адресою місцезнаходження ТОВ «Меркурій Україна» є вул. Садова, 13, кв. 47 у м. Львові.
Стосовно власника арештованих коштів ОСОБА_7 слід зазначити, що нежитлове (офісне) приміщення за адресою: вул. Газова, 17, м. Львів, площею 1935,3 кв.м на праві приватної власності належить АТ «ОКСІ БАНК», а ОСОБА_7 користується зазначеним майном, як кінцевий бенефіціарний власник АТ «ОКСІ БАНК»
ОСОБА_7 у 2019 році працював у ТОВ «НВП «Гетьман» на посаді комерційного директора та отримав дохід в сумі 97 551,49 грн., як заступник Голови наглядової ради у 2018 році ОСОБА_7 мав дохід 122 136, 53 грн. У банку АТ «ОКСІ БАНК» ОСОБА_7 у 2019 році мав вклад на суму 50 956 078,01 грн. та цінні папери номінальною вартістю 120 793 348 грн., а також отримав дохід у вигляді процентів за банківськими вкладами в сумі 5 784 185,33 грн. Крім того ОСОБА_7 належать на праві власності, яку він здає в оренду та отримує дохід, нежитлові приміщення за шістьма адресами.
Зазначений дохід свідчить про те, що ОСОБА_7 мав реальну можливість володіти коштами в сумі 266 018 грн. та 54 594 доларів США і ці кошти не мають відношення до кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, міркування представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора про відмову в задоволені апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали кримінального провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання органом досудового розслідування 18.03.2020 у ЄРДР за № 0000104 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України (а.с.6).

20.03.2020 ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області було надано дозвіл на проведення обшуку, зокрема і за адресою: вул. Газова, 17 у м.Львові, в офісному приміщенні ТзОВ «Меркурій Україна», яке належить ПАТ «Оксі Банк», з метою виявлення та вилучення документів, предметів, грошових коштів і т.п., які можуть мати значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

23.03.2020 був проведений обшук за адресою: вул. Газова, 17 у м. Львові, в офісному приміщенні ТзОВ «Меркурій Україна», яке належить ПАТ «Оксі Банк» у присутності ОСОБА_7 , заступника голови спостережної ради ПАТ «Оксі Банк» та представника ТзОВ «Меркурій Україна» ОСОБА_10 . У ході обшуку були виявлені та вилучені документи та грошові кошти загальною сумою 266 018 гривень та 54594 долари США.
За результатами обшуку ОСОБА_10 оформила власноруч написане зауваження до протоколу про обшук, де вказала про те, що були вилучені особисті кошти ОСОБА_7 при цьому особи, які проводили обшук, не звернули уваги на пояснення ОСОБА_7 та документальне підтвердження того, що вилучені грошові кошти загальною сумою 266 018 гривень та 54594 долари США, належать саме йому. Дане зауваження міститься безпосередньо у матеріалах кримінального провадження, яке було оглянуто в суді апеляційної інстанції та ксерокопію якого долучено до даної справи.
Прокурором надано суду апеляційної інстанції ксерокопію постанови від 25.03.2020 про визнання документів та грошових коштів, вилучених під час обшуку 23.03.2020 за адресою: вул. Газова, 17, м. Львів, речовими доказами. Однак у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що вилучені готівкові кошти отримані від реалізації фальсифікованої лікеро-горілчаної продукції. Крім того, дана постанова не була долучена до клопотання слідчого про накладення арешту на майно і відповідно не була предметом розгляду в суді першої інстанції.
Тобто, як вбачається з оскаржуваної ухвали, на час проведення обшуку дозвіл на вилучення грошових коштів, які не були предметом неправомірної вигоди у органу досудового розслідування був відсутній.
Згідно ч.7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 167, 234, 236 КПК України, майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинно мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучити майно, яке безпосередньо не зазначено в ухвалі про дозвіл на обшук та не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням.
При цьому в суді апеляційної інстанції знайшли підтвердження вимоги апеляційної скарги про те, що в ході обшуку працівникам органу досудового розслідування повідомлялося, що виявлені кошти є особистою власністю ОСОБА_7 .
Матеріали клопотання не містять доказів, а слідчий і прокурор у ході його розгляду не навели достатніх обґрунтувань та не надали належних і допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що вказані грошові кошти відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч.2 ст. 167 КПК України, окрім як визнання їх речовими доказами постановою слідчого.
На підставі долучених до апеляційної скарги довідок вбачається, що у ОСОБА_7 сукупний дохід підтверджує можливість наявності в останнього готівкових коштів в сумі вилученій при обшуку. Крім того матеріалами кримінального провадження не підтверджено, на момент винесення ухвали слідчим суддею, факту причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування.

Факт належності ОСОБА_7 вилучених грошових коштів, як особистих заощаджень, прокурором не заперечується.
Таким чином, проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що грошові кошти в сумі 266 018 гривень та 54594 долари США, які 23.03.2020 року були тимчасово вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , жодного відношення до кримінального провадження не мають.
Відповідно, колегія суддів приходить до переконання, що матеріалами клопотання не доводиться існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вилучені грошові кошти є доказами злочину, оскільки слідчим та прокурором не доведено, що вони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 та ч.2 ст. 167 КПК України, а відтак згідно із ч.1 ст. 173 КПК України на них не може бути накладено арешт.
Згідно ч.3 п.2 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відтак, з врахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим суддею не дотримані положення ч.3 ст. 170 КПК України, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області від 26.03.2020, по матеріалах кримінального провадження № 0000104 внесеного в ЄРДР 18.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 199 КК України, якою задоволено клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку 23.03.2020 у приміщенні за адресою по АДРЕСА_1 - скасувати.
Клопотання прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке вилучено в ході обшуку 23.03.2020 у приміщеннях офісу за адресою: м. Львів, вул. Газова, 17, а саме: на первинну документацію ТзОВ «Меркурій Україна»: товарно-транспортні накладні, видаткові накладні на переміщення алкогольної продукції ТзОВ «НВП «Гетьман» на 258 арк., виписку з рахунку АТ «ОКСІ Банк» за період 18.03.2020 на 1 арк.
Готівкові кошти, які знаходились у коробці з-під паперу, а саме:
українські гривні номіналом :
- 500 грн. 59 банкнот; - 200 грн. 32 банкноти; - 100 грн. одна банкнота;
- 50 грн. 2 банкноти; - 5 грн. 2 банкноти; - 1 грн. 2 банкноти;
готівкові кошти, які знаходились у нижній частині (сховища) сейфу:
долари США номіналом:
- 1 долар 9 банкнот; - 5 доларів 13 банкнот; - 10 доларів 7 банкнот;
- 20 доларів 125 банкнот; 50 доларів 39 банкнот; - 100 доларів 500 банкнот;
українські гривні номіналом:
-1 грн. 35 банкнот; - 2 грн. 14 банкнот; - 5 грн. 17 банкнот;
- 10 грн. 13 банкнот; - 20 грн. 17 банкнот; - 50 грн. 112 банкнот;
- 100 грн. 650 банкнот; - 200 грн. 419 банкнот; - 500 грн. 222 банкноти,
тобто, грошові кошти загальною сумою 266 018 ( двісті шістдесят шість тисяч вісімнадцять) гривень та 54594 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) долари США, повернути ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: