Справа № 209/741/20
Провадження № 1-кп/209/312/20
03 липня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
13 січня 2020 року о 19.30 годин обвинувачений ОСОБА_4 , проходячи через двір будинків АДРЕСА_3 , побачивши раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка тримала у руці мобільний телефон та вела по ньому розмову, вирішив відкрито незаконно заволодіти вказаним чужим майном. З цією метою ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинній умисел, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює безоплатне незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, шляхом ривку вихопив з руки ОСОБА_5 , та таким чином відкрито викрав мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 7 Есlipse Вlаск», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №613-20 від 17.02.2020р. 3419,10 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» (яка матеріальної цінності для потерпілої не становить). Після чого, ОСОБА_4 , незважаючи на оклики потерпілої ОСОБА_5 , яка розуміючи злочинний характер його дій, вимагала повернути викрадене, залишив місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив те, що дійсно він 13.01.2020 року о 19.30 годин, проходив через двір будинків АДРЕСА_3 , де побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_5 , яка розмовляла по мобільному телефону, яким він вирішив незаконно заволодіти. Так, одним ривком він вихопив з руки ОСОБА_5 її мобільний телефон «Хіаоmі Redmi 7 Есlipse Вlаск», з сім-карткою мобільного оператора «Київстар», який він здав до ломбарду, гроші витратив на власні потреби. Він чув як потерпіла вимагає повернути їй викрадене, однак не мав наміру це робити та втік з місця злочину. У скоєному щиросердечно покаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3699,00 грн. визнав в повному обсязі. Висловив намір найближчим часом сплатити потерпілій зазначену суму грошових коштів.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Заявлений на досудовому слідстві цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення в сумі 3699,00 грн. підтримала у повному обсязі.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) від відмовився, оскільки може захищати себе самостійно.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним повністю, а також те, що ним не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на вивченні інших доказів по справі, - у суду немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, обвинувачений ОСОБА_6 розуміє неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, що не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним, і суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого і дослідженням даних, що характеризують його особу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії, в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної ст. інспектором Дніпровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_7 , враховуючи середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), тому виправлення особи можливе із застосуванням соціально-виховних заходів, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України.
Щире каяття та повне визнання своєї вини, суд відносить до обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, данні про особу обвинуваченого, який не працює, не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем мешкання характеризується задовільно, особисте відношення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливе без відбування призначеного судом покарання у межах санкції частини 1 статті 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Вирішуючи по суті цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, отриманої внаслідок кримінального правопорушення в сумі 3699,00 грн., суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав повністю, тому суд вважає за необхідне його задовольнити у заявленій сумі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3699,00 гривень.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі частини другої статті 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експерта.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3699 (три тисячі шістсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.
Речові докази: - наданий представниками ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко» CD-R диск з відеозаписом з камер спостереження - зберігати при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 користь держави документально підтверджені витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи № 613-20 у сумі 326 гривень 88 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1