Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________15.04.2020
Справа № 490/7731/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця,
який не працює, маючого середню освіту,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
01.02.2013 Центральним районним судом за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
02.04.2013 Центральним районним судом м. Миколаєва, за ч. 2 ст. 309 , ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі; 10.08.2015 постанова Арбузинського р/с Миколаївської області УДЗ на 1 рік 1 місяць;
17.04.2013 Центральним районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;08.07.2014 постанова Арбузинського р/с Миколаївської обалсті ст. 6 ЗУ "Про амнісітю" від 08.04.2014 скоротити невідбутий строк до 2 років 4 місяців 21 дня;
26.05.2016 Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 3 місяці, на основі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк з 08.12.2015 по 14.12.2015; 11.07.2017 звільнений за ваідбуттям покарання;
26.02.2019 Миколаївською місцевою прокуратурою №1 направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України;
31.08.2019 Миколаївською місцевою прокуратурою №1 направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України;
16.09.2019 Миколаївською місцевою прокуратурою №1 направлено обвинувальний акт за ч. 3 ст. 185 КК України;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
Прокурор у судовому засіданні підтримала своє клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 17.04.2020 року, а завершити до вказаного часу судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не виявляється можливим. Прокурор зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, які на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися, а інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти цим ризикам, необхідно продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник заперечував проти продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважав доводи прокурора необґрунтованими. Зазначив, що міра запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.
Обвинувачуваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника. Разом із тим підтримав раніше подане ним клопотання про зміну обраного запобіжного заходу у вигляді триманяння під вартою на домашній арешт. Клопотання обвинувачений обґрунтував наявністю батька похилого віку та станом пандемії у країні. Зазначив суду, що зобов`язується прибувати за першою вимогою.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотаню.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ,суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останьому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачуваченого переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується наявністю чотирьох обвинувальних актів у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Разом і тим, суд не може не взяти до уваги той факт, що обвинувачений в ході досудового розслідування був оголошений у розшук відповідно до постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , що свідчить про обґрунтованість ризику переховування ОСОБА_4 від суду.
З приводу доводів обвинуваченого про необхідність зміни міри обраного відносно нього запобіжного заходу, ним не надано суду жодних документів та доказів, які б свідчили про похилий вік батька та обставини, що він є особою, позбавленою піклування.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою строком до 11 червня 2020 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331,370-372 КПК України, суд,
Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 11 червня 2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1