Дата документу 20.02.2020 Справа № 554/9111/19
Єдиний унікальний номер справи 554/9111/19
Провадження №1-кс/554/2453/2020
У Х В А Л А
Іменем України
20 лютого 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000033 -,

в с т а н о в и в :

17.02.2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 17.10.2019, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 07.03.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст.382 КК України.

Постанову слідчого вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про закриття кримінального провадження № №0000033 від 17 жовтня 2019 року.

В судове засіданні скаржник не з`явився, просив подану скаргу розглядати без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду надійшла заява з проханням слухати скаргу без її участі, проти задоволення скарги заперечувала.

Вивчивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000033, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

На адресу Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області 18.12.2018 ОСОБА_3 подано заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000613, за результатом розгляду якого слідчим ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у визнані потерпілим від 22.12.2018.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківській області скасовано постанову слідчого від 22.12.2018 та зобов`язано слідчого вирішити питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000613.

28.01.2019 слідчий ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, яка 07.02.2019 ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області скасована та зобов`язано слідчого вирішити питання щодо визнання потерпілим ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що такі постанови виносились численну кількість разів і були скасовані судом, зокрема ухвалами Дергачівського районного суду від 18.02.2019, 05.03.2019, 19.03.2019, при чому ОСОБА_3 зазначає, що жодних постанов слідчого про відмову у визнані потерпілим на його адресу не надходило, водночас у заяві неодноразово наголошує, що йому стало відомо про такі постанови, не зазначаючи при цьому джерел походження такої інформації.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 вважає, що таким чином слідчим ОСОБА_5 систематично вчинялись кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідка старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , яка повідомила, що 10.09.2019 начальником СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області їй було доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000613 від 23.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239 та ст. 254 КК України.

В ході проведення досудового розслідування ОСОБА_3 був допитаний в якості свідка слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , у провадженні якого на той час перебувало вказане кримінальне провадження, про що був складений відповідний протокол, де ОСОБА_3 були роз`ясненні його права, передбачені ст. 66 КПК України. Таким чином у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 був обізнаний про свій статус свідка.

Однак ОСОБА_3 скеровує на адресу СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області клопотання про проведення слідчих дій, на яке надано відповідь про те, що клопотання не підлягає задоволенню та про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 не може бути потерпілим, посилаючись на ст. 55 КПК України та роз`яснюючи те, що у вказаному кримінальному провадженні останній є заявником.

В подальшому 10.09.2018 ОСОБА_3 знову скеровано до СВ клопотання про проведення слідчих дій від 07.09.2018, відповідь на яке останній отримав 13.09.2018 про те, що його клопотання не підлягає розгляду так як у вказаному кримінальному провадженні він має процесуальний статус заявника.

14.09.2018 ОСОБА_3 надіслав клопотання про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000613, яке було розглянуто та за відсутності у органу досудового розслідування будь-яких даних стосовно того, яким чином вказаним кримінальним правопорушенням йому було завдано моральну, фізичну або майнову шкоду, що передбачено ч. 1 ст. 55 КК України у його задоволенні було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28.09.2018 в задоволенні скарги на постанову слідчого було відмовлено. Однак 20.12.2018 ОСОБА_3 повторно скерував на адресу СВ заяву про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні, за результатом розгляду якої 22.12.2018 у задоволенні було відмовлено в силу положень ч. 1 ст. 55 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.01.2019 скаргу ОСОБА_3 було частково задоволено - скасовано постанову слідчого про відмову у визнані потерпілим ОСОБА_3 від 22.12.2018 та зобов`язано вчинити дії щодо вирішення питання щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 000613.

Вищевказана ухвала надійшла на адресу слідчого відділення 28.01.2019 в цей же день знову було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 так як достатніх підстав для визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні не отримано, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 239 КК України, а також п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 17 від 10.12.2004 « Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» про що було вказано у відповідній постанові.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 29.01.2019 зобов`язано вчинити дії по вирішенню питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим, ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07.02.2019 постанову старшого слідчого Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області скасовано та зобов`язано вирішити питання щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000613 від 23.04.2018.

Оскільки законних підстав для визнання потерпілим ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні не отримано, то слідчим ОСОБА_5 08.02.2019 згідно до положень ст. 55 КПК України у визнані потерпілим ОСОБА_3 було відмовлено.

Із ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду від 24.09.2019 вбачається, в судовому засіданні встановлено, що ухвала слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28.08.2019 про зобов`язання слідчого визнати заявника ОСОБА_3 потерпілим надійшла до відділу поліції 06.09.2019, до слідчого відділення - 10.09.2019, в провадження слідчого- 17.09.2019, оскільки слідчий знаходилась на лікарняному і вийшла на роботу 17.09.2019, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні супровідним листом Дергачівського райсуду від 28.08.2019 з проставленими датами надходження, а також копією листа непрацездатності ОСОБА_5 . На наступний день після виходу на роботу після закінчення лікування - 18.09.2019 слідчий направила лист ОСОБА_3 про необхідність явки до відділу поліції для вручення йому пам`ятки потерпілого. Відомостей про отримання ОСОБА_3 даного листа суду не надано. Разом з тим, ОСОБА_3 була подана скарга 17.09.2019 - до направлення йому вищевказаного листа. У зв`язку з цим у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовлено.

Постанова мотивована і тим, що під час досудового розслідування не встановлено умислу на одержання неправомірної вигоди у діях старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_5 .

Заявником також не надано жодних документів або підтверджуючих даних про спричинення йому тяжкої шкоди діями старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 .

Таким чином у діях ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Аналізом ч. 2 ст. 382 КК України встановлено, що невиконанням судового рішення є умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що зміст судових рішень, ухвалених слідчими суддями Дергачівського районного суду Харківської області від 28.09.2018, 16.01.2019, 29.01.2019, 07.02.2019 полягає у скасуванні постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 та у зобов`язані слідчого повторно розглянути клопотання про залучення останнього у якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000613 від 23.04.2018. Імперативної вказівки про визнання ОСОБА_3 потерпілим вони не містять.

Виконання рішення у частині скасування постанови слідчого вичерпується з моменту ухвалення такого рішення і така постанова вважається скасованою, у частині повторного розгляду клопотання про залучення у якості потерпілого, то слідчим в повній мірі були виконанні необхідні процесуальні дії, пов`язані із розглядом таких заяв про що слідчим виносились відповідні постанови, які в подальшому і оскаржувалися у судовому порядку ОСОБА_3 .

Крім того, під час моніторингу Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківській області від 28.08.2019 зобов`язано слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 визнати потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000613 та надати пам`ятку про процесуальні права потерпілого, яка в повній мірі виконана станом на 18.09.2019, при чому затримка у виконанні судового рішення пов`язані із знаходженням ОСОБА_5 на лікарняному, що було предметом судового розгляду Дергачівського районного суду Харківської області від 24.09.2019 та безпосередньо перевірено судом, в результаті чого і було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невиконання судового рішення про визнання потерпілим. Таким чином судові рішення у вказаному кримінальному провадженні виконуються, досудове розслідування триває і здійснюються необхідні слідчі дії.

Під час досудового розслідування, не встановлено доказів або підтверджуючих даних про наявність у діях слідчого ОСОБА_5 умислу на невиконання або перешкоджання виконання судових рішень.

Таким чином слідчий ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві дійшла вірного висновку, що у діяннях старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку щодо закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діяннях старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 17.10.2019 за №0000033 від 07.03.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст.382 КК України, є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобовязання припинити дію; 3) зобовязання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Решта доводів заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного, та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 364 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000033 - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1