26.06.2020
Справа № 522/9908/20
Провадження по справі № 1-кс/522/9637/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2020 року м. Одеса
Слідчий Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на автомобіль торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2020 до ЧЧ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області надійшла заява від адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , про те, що весною 2020 року, більш точного часу не встановлено, невстановлена особа шахрайським шляхом здійснила продаж автомобіля торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 . Сума загальної матеріальної шкоди становить 2 355 244 гривень. ЖЄО 9209
Із матеріалів поданої заяви встановлено, що 01 лютого 2017 року ОСОБА_6 був придбаний автомобіль Lexus LX 570 2016 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 (надалі по тексту «автомобіль», «Лексус»).
На момент придбання автомобіля у ОСОБА_6 не було громадянства України та посвідки на тимчасове або постійне проживання, а тому він не мав можливості здійснити державну реєстрацію на своє ім`я. Тому ним було прийнято рішення здійснити реєстрацію автомобіля на людину, якій він довіряв, а саме на ОСОБА_7 . Зазначена реєстрація відбулася 01.02.2017 р.
Факт того, що ОСОБА_7 був лише формальним власником автомобіля, підтверджується виданою ним генеральною довіреністю на розпорядження машиною на ОСОБА_6 і на ім`я його сина, ОСОБА_8 .
ОСОБА_6 користувався своєю машиною Лексус, перебуваючи на території України, а також виїжджаючи на ній за кордон ( 31.01.2018 - в Румунію, 27.06.2018 - в Молдову 18.11.2018 - в Молдову , 19.11.2018 - до Туреччини, 31.03.2019 - в Румунію і Болгарію, 02.04.2019 - в Молдову ) . Підтвердженням цьому є карта міжнародного автомобільного страхування і поліс страхування «Зелена карта» (копії додаються).
Через деякий час ОСОБА_7 планував виїхати на постійне місце проживання в іншу країну, як він говорив ОСОБА_6 , на навчання, і попросив ОСОБА_6 здійснити переоформлення автомобіля на іншу людину . ОСОБА_6 хотів переоформити машину на своє підприємство ТОВ «РР ХОТЕЛ коллекшн».
Також ОСОБА_9 почав переконувати ОСОБА_6 в необхідності перереєструвати автомобіль в Одесі, мотивуючи це тим, що начебто через те, що автомобіль має київську реєстрацію, його систематично зупиняє патрульна поліція для перевірки документів, не пропускають в пробках, нешанобливо ставляться на дорозі (він зустрічав ОСОБА_6 в аеропорту на Лексусі, коли він приїжджав до Одеси). Тому, на його думку, буде набагато краще отримати одеські номера, але ОСОБА_6 тоді відмовився від цієї ідеї, тому що у ОСОБА_6 не було одеської реєстрації. Даний факт зможе підтвердити ОСОБА_10 .
Зі слів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 порадив йому знову не намагатися оформити автомобіль на себе чи на підприємство (оскільки це потягне складнощі з веденням бухгалтерського обліку), а знайти якусь довірену людину, на кого можна оформити автомобіль. ОСОБА_9 обумовлював це тим, що він постійно знаходиться в Україні, набагато краще розбирається в місцевих законах, і так як він вже має певне уявлення про те, що іноземцю важко на себе оформити машину. Як повідомляє ОСОБА_6 , ОСОБА_9 стверджував, що він набагато краще розбирається в тонкощах українських законів, а іноземцю в становищі ОСОБА_6 буде дуже складно, витратно по грошах і довго зробити оформлення машини на себе.
Надалі ОСОБА_9 говорив ОСОБА_6 , як повідомляє останній, що не треба шукати якусь людину на стороні, адже є він, ОСОБА_9 , а тому неодноразово просив оформити машину на нього. ОСОБА_9 повторював ОСОБА_6 , що він дуже надійний , говорив, що ОСОБА_6 знає його дуже давно як порядну людину, може йому довіряти, він нічого з машиною не зробить і буде довіреною особою ОСОБА_6 , поки той перебуває за кордоном. Ці обставини можуть підтвердити такі свідки : ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
ОСОБА_6 прислухавшись до ОСОБА_9 , погодився оформити машину на останнього за умови, що ОСОБА_9 надалі переоформить автомобіль на ТОВ «РР ХОТЕЛ коллекшн». При цьому вони домовилися, що ОСОБА_9 буде тільки формальним власником машини і тільки деякий час, а насправді машина належить і буде належати ОСОБА_6 , поки він сам не захоче її продати, і якщо він колись захоче її продати, то сам вирішить, за скільки, кому і коли , і гроші від продажу будуть ОСОБА_6 . ОСОБА_6 пішов на цей крок у тому числі й тому, що дуже довіряв цій людині.
Надалі автомобіль Лексус був переоформлений на ОСОБА_9 влітку 2019 в Києві (точний час і місце ОСОБА_6 не відомі), оскільки ОСОБА_6 не був присутній при оформленні. Однак, наскільки відомо ОСОБА_6 , переоформлення здійснювалося і за фактичної відсутності ОСОБА_9 .
Слід відзначити, що ОСОБА_6 весь цей час вважав, що домовленість з ОСОБА_9 виконана, і машина переоформлена на підприємство, оскільки автомобіль ОСОБА_13 використовував під час свого перебування на території України, а коли він був за межами країни, то на ньому з дозволу ОСОБА_6 пересувався ОСОБА_9 .
Через деякий час, вже навесні 2020 року, ОСОБА_6 виявив бажання продати автомобіль. Питання про відчуження автомобіля він доручив ОСОБА_9 , який через деякий час запропонував ОСОБА_6 на узгодження ціну, за яку автомобіль повинен був бути проданий, однак він не дав своєї згоди на запропоновану ціну, оскільки ціна здалася йому істотно нижчою від ринкової.
Після цього ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_6 , що у нього є особисті борги, а тому він продасть належиний ОСОБА_6 автомобіль, а за отримані від такого продажу кошти розрахується зі своїми боргами. Свою позицію він мотивував тим, що «він і так багато зробив для ОСОБА_6 протягом життя» - тобто, як стверджує заявник, ОСОБА_9 спочатку користуючись повною довірою ОСОБА_6 формально став власником його транспортного засобу, а потім вирішив розпорядитися ним для власних фінансових потреб, про що просто поставив ОСОБА_6 перед фактом.
На початку травня 2020 року ОСОБА_6 дізнався (зробивши онлайн запит по авто на сайті МВС), що автомобіль до цього часу не був переоформлений на ТОВ «ХОТЕЛ коллекшн», а 22.04.2020 р. ОСОБА_9 зробив перереєстрацію зазначеного автомобіля та поставив його на облік в місті Одесі.
Наскільки ОСОБА_6 стало відомо, в цей же день ОСОБА_9 підписав з ТОВ «Бриз» договір комісії, за яким останній зобов`язується продати зазначений автомобіль, і в той же день, 22.04.2020 р , між ТОВ «Бриз» та ОСОБА_14 був укладений договір купівлі-продажу належного ОСОБА_6 автомобіля Лексус.
ОСОБА_6 стверджує, що згідно з договором комісії, вартість автомобіля складає 700 тисяч гривень, що є в 3-4 рази нижче його ринкової вартості і не відповідає дійсності. Фактична ринкова вартість даного автомобіля становить 80 - 90 тис. Доларів США.
В ході допиту свідка ОСОБА_11 , останній вказав, що ОСОБА_6 являється його двоюрідним братом, тому із ним він знайомий дуже давно. У ОСОБА_11 із ОСОБА_6 близькі відносини як із двоюрідним братом. Вказав, що у ОСОБА_6 був автомобіль торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» у корпусі чорного кольору, який останній купив на початку 2017 року у м. Києві. У зв`язку із тим, що у ОСОБА_6 не має посвітки на проживання на території України, то останній вирішив документально оформив свій придбаний автомобіль на свого знайомого ОСОБА_7 . Стосовно ОСОБА_7 , то вказав, що познайомився із ним влітку 2019 року, коли здійснювали переоформлення права власності автомобіля, яким користується ОСОБА_6 , а саме новим власником по документах став ОСОБА_9 . Із ОСОБА_7 ОСОБА_11 бачився декілька разів. ОСОБА_7 не користувався даним автомобілем марки Лексус. Вказаним автомобілем користувався в основному ОСОБА_6 . Також ОСОБА_6 деколи давав свій автомобіль торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» для того, щоб виконали його певну вказівку. Його автомобілем ніхто не користувався в особистих цілях. ОСОБА_9 являється родичем ОСОБА_6 , а саме він чоловік його двоюрідної сестри. Із ОСОБА_9 були дружні відносини до весни 2020 року, коли останній здійснив продаж автомобіля торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570», який купував для себе ОСОБА_6 . Востаннє бачився із ОСОБА_9 весною 2020 року уже після того як останній здійснив продаж вищевказаного автомобіля. ОСОБА_9 користувався автомобілем торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» лише із дозволу ОСОБА_6 . Будь якого документально оформленого дозволу для користування автомобілем торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» ОСОБА_6 не робив, це був лише усний дозвіл.
На даний час ОСОБА_11 не відомо де зараз автомобіль торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570», однак відомо, що приблизно 05.03.2020 ОСОБА_6 вилетів із території України в Азербайджан, та свій автомобіль залишив у користуванні ОСОБА_9 . Також ОСОБА_6 вказав, що він бажає продати свій вищевказаний автомобіль тому попросив ОСОБА_9 здійснити оцінку даного автомобіля з метою подальшого його продажу.
В квітні 2020 року, точної дати ОСОБА_11 не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_6 , який на даний час і досі перебуває на території Азербайджану, та повідомив про те, що ОСОБА_9 без його дозволу здійснив продаж автомобіля торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570».
Проведеними слідчими діями встановлено, що автомобіль торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 на підставі договору купівлі продажу 12.05.2020 був переоформлений на нового власника, а саме ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В результаті вказаного договору на вищевказаний автомобіль було присвоєно новий державний номерний знак НОМЕР_2 та місцезнаходження останнього не відоме.
Дані предмети, згідно ст. 237 ч.7 КПК України, є тимчасово вилученим майном, оскільки зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, а тому мають значення для кримінального провадження.
Відповідно ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження. Частиною 7 цієї ж статті визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно в подальшому може бути використано як доказита з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, відчуження предмету злочину, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вказане в клопотанні майно.
Слідчий, будучи належним чином сповіщеним про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляду клопотання про арешт майна за його відсутності, вимоги клопотання підтримав.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вважаю можливим розгляд клопотання провести без виклику власника майна, оскільки слідчим в клопотанні було обґрунтовано доведено, що існує реальна загроза приховування або відчуження вказаного автомобіля, з метою неможливості накладення в подальшому на нього арешту.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Мотиви суду.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до поданої адвокатом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , заяви встановлено, що весною 2020 року, більш точного часу не встановлено, невстановлена особа шахрайським шляхом здійснила продаж автомобіля торгової марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 . Сума загальної матеріальної шкоди становить 2 355 244 гривень.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що автомобіль марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння автомобілем потерпілого шахрайським шляхом, передбаченим ч. 4 ст. 190 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому необхідно накласти на вказаний автомобіль арешт з забороною подальшого розпорядження вказаним майном.
Щодо вимоги слідчого заборонити користування автомобілем «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , який на даний час знаходиться у володінні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважаю необхідним відмовити в задоволені клопотання слідчого в цій частині, оскільки відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_14 набула право власності на зазначений автомобіль відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2020.
Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість часткового задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно із забороною відчуження зазначеного майна.
На підставі викладеного, керуючись статтями 170 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS» моделі «LX 570» у кузові чорного кольору, номер шасі НОМЕР_1 державний номерний знак НОМЕР_2 , із забороною відчуження та розпорядження зазначеного майна, дозволивши ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 користуватись вказаним майном.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1