Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2213/20
Провадження № 1-кс/723/2781/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду,

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець клопотання заступника начальника слідчого відділу Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня спеціальна, раніше не судимого, -

встановив:

Заступник начальника слідчого відділу Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 (в подальшому - слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим із керівником Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 (в подальшому прокурор) про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 16.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_5 , 11.01.2020 року близько 03 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні нічного закладу "У Туку", що розташований по вул.Дружби, 26, в смт.Красноїльск Сторожинецького району Чернівецької області під час суперечки, на грунті виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя від чого останній впав та отримав наступні тілесні ушкодження: лінійний перелом скроневої ділянки справа з переходом на основу черепа; епідуральна гематома скроневої ділянки правої півкулі головного мозку; забій головного мозку, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №041 від 21.05.2020 року за ознакою "небезпека для життя" відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Слідчий та прокурор в клопотанні стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення,

передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто вчинив тяжкий злочин, про що зібрано достатньо доказів. Будь-які інші запобіжні заходи, окрім домашнього арешту, не зможуть запобігти наявним ризикам, які передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а тому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням певних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків підтримав, посилаючись на обставини зазначені в клопотанні, доповнивши клопотання наявністю ще двох ризиків передбачених п.4 і п.5 ст.177 КПК України без обгрунтування доказів їх наявності.

Підозрюваний ОСОБА_5 в ході судового розгляду, свою вину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав, як не визнав і обставин та вимог клопотання.

Адвокат ОСОБА_4 в ході судового розгляду просив відмовити в задоволенні клопотання, подавши письмове заперечення на нього і посилаючись на необгрунтованість підозри оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів про наявність прямого причинного зв`язку між діями і наслідками або про наявність умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а тому в діях ОСОБА_5 максимум вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України. Немає також і доказів вчинення дій які свідчать про наявність ризиків.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 16.01.2020 року, внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України з приводу вчиненого ОСОБА_5 злочину пов`язаного із нанесенням умисного тяжкого тілесного ушкодження.

27.05.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння.

Відповідно до вказаного та письмових доказів у вигляді протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка ОСОБА_8 і проведення слідчого експерименту з цим свідком, протоколу допиту свідка ОСОБА_9 і проведення слідчого експерименту з цим свідком, висновком експерта №041, протолом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено що вказані докази свідчать про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри.

При цьому слідчий суддя вважає, що і показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які не підтверджують нанесення ударів підозрюваним ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 від яких могли бути спричинені легкі тілесні ушкодження потерпілому доказують конфлікт між підозрюваним і потерпілим та падіння ОСОБА_7 від дій вчинених підозрюваним.

Слідчий суддя, на відміну від позиції захисту, вважає, що обгрунотованість підозри це ще не обгрунтованість обвинувачення і в даному випадку така обставина, яка зазначена в ч.1 ст.194 КПК України - підтверджується.

Аналіз достовірності, належності та допустимості всіх доказів в їх сукупності, в тому числі і показань свідків, буде здійснено як в ході досудового розслідування так і в суді, з урахуванням думки та висновків в тому числі і сторони захисту.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив про наявність п`яти передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити докази, незаконно впливати на потерпілих і свідків в цьому кримінальному провадженні, перешкоджати іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий суддя знайшов доказаним обґрунтування ризику передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні з огляду на зазначену прокурором обставину та обставини встановлені в судовому засіданні, а саме: підозрюваний свою вину не визнає, а свідки дають суперечливі показання, які в деталях є відмінними одні від одних, а тому є переконання, що підозрюваний буде намагатися незанно вплинути на таких свідків.

Всі інші ризики зазначені слідчим і прокурорм в клопотанні та прокурорм в суді, слідчий суддя знаходить не обгрунтованими і не доказаними, так як ризик щодо можливості переховування не може оцінюватися виключно тяжкістю покарання і слідчий суддя враховує, що обґрунтування такого ризику прокурором є неповним оскільки прокурор ніяких інших релевантних обставин не навів, що є обов`язковим в силу практики Європейського суду з прав людини.

Ризик щодо можливості знищення, спотворення слідів, предметів, речей також не є доказаним в силу голослівності обгрунтування наявності цього ризику. Будь-яких доказів вчинення таких дій підозрюваним не надано та не зазначено також і того, які саме сліди,

предмети і речі зберегли на собі сліди злочину і можуть бути знищеними, з огляду на те, що з часу вчинення інкримінованих підозрюваному дій минуло більше чотирьох місяців.

Доповнені в суді прокурором ризики п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України залишились взагалі без будь-якого обгрунтування, а тому до уваги приймаються оскільки, така позиція не відповідатиме загальним засадам кримінального провадження визначеним главою 2 КПК України.

Підтвердження в судовому засіданні тільки одного ризику та не підтвердження інших ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, слідчий суддя оцінює зважаючи на вимоги п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України.

Поряд з цим в клопотанні взагалі не доказано наявність третьої обов`язкової обставини передбаченої в ч.1 ст.194 КПК України, яку слідчий суддя зобов`язаний встановити, а саме чи доводять надані докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтування вказаної обставини відсутністю у підозрюваного роботи є, на думку слідчого судді, недопустимим і беззаперечно свідчить про необхідність застосування ч. 4 ст. 194 КПК України, згідно якої, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої циєї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та зважаючи на наявність одного ризику, але не підтвердження обставин передбаченої пунктом 3 ч.1 ст. 194 КПК України та зважаючи на право слідчого судді щодо застосування іншого запобіжного заходу, слідчий суддя знаходить, що таке застосування може стосуватись і того самого запобіжного заходу але пом`якшеного.

Таким запобіжним заходом має бути саме домашній арешт але не цілодобовий, що буде достатньо для запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 статті 177 КПК України

При цьому слідчий суддя враховує також вік та сімейний стан підозрюваного і відсутність у нього роботи та позитивну характеристику з місця проживання.

Покладення ж на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків про які просить слідчий та прокурор, на думку слідчого судді слід задовольнити частково, оскільки обов`язок зазначений в клопотанні щодо не залишення місця свого постійного проживання, не входить в перелік обов`язків зазначених в ч.5 ст.194 КПК України, а являється визначенням поняття "домашній арешт", що згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні залишати житло цілодобово або у певний період доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_5 , слід розуміти будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, включаючи приміщення, не призначені для проживання, які є складовою будинку.

Керуючись ст.ст.177, 181, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 , погоджене з керівником Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді не цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні ОСОБА_5 залишати будинок АДРЕСА_1 в період часу з 21,00 години вечора до 06,00 години ранку.

Покласти, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки:

-прибувати до слідчого в кримінальному провадженні, прокурора або суду з визначеною ними періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення. Строк дії ухвали два місяці, які слід рахувати з 29 травня 2020 року.

Ухвалу передати для виконання до Сторожинецького відділу національної поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: