Справа № 481/603/20
Провадж.№ 1-кс/481/139/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2020 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , користувача майна ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000172 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України,

Встановив:
Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , звернувся з клопотанням, у якому просить скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області, на автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НІС № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого клопотання адвокат зазначив, що в ході проведення досудового розслідування виконані всі необхідні першочергові слідчі дії та проведені всі оперативно-розшукові та негласні слідчі дії, але причетність ОСОБА_5 до скоєння замаху на таємне викрадення чужого майна, на даний час не доведено, будь-яких прямих доказів, включаючи показання свідків, щодо злочинних дій ОСОБА_5 , не встановлено, підозру в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не пред`явлено.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 вказує на порушення порядку зберігання арештованого транспортного засобу, оскільки єдиним спеціальним майданчиком для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів на території Миколаївської області є майданчик, який розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле,5, однак автомобіль ОСОБА_5 знаходиться на території Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. До викладеного в клопотанні додав, що вилучене майно використовувалося в діяльності ОСОБА_5 для особистих цілей, в тому числі для ведення господарства. Накладений арешт на майно позбавляє ОСОБА_5 на заробіток для існування його та його родини, оскільки в нього є двоє малолітніх дітей, а тому такому захід забезпечення кримінального є необґрунтованим.

Користувач майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_4 , також просив повернути йому автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки він з його допомогою тільки може добратися до свого місця роботи.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 вважала необґрунтованим, вказала, що орган досудового розслідування має певні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення замаху на крадіжку зерна, це в тому числі показання свідків. Крім того, пояснила, що зберігання автомобіля ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільному майданчику Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області не суперечать нормам закону, там створені усі умови для забезпечення схоронності .

Слідчий суддя з`ясувавши позиції заявника, володільця арештованого майна, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 від 08.05.2020 р. було накладено арешт на майно, вилучене 06.05.2020 року під час огляду місця події - прилеглої території неподалік залізничної станції «Новополтавка» в с. Полтавка, Новобузького району, Миколаївської області, в рамках кримінального провадження № 0000172, а саме:

- автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НІС № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- автомобіль Chevrolet Niva, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, 2006 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- металевий предмет довжиною 1,2 м., діаметром 1,5м., з одного краю з роздвоєнням металу у вигляді «V»;

- металевий предмет циліндричної форми, довжиною 0,8 м., з одного краю загострений;

- частину металевої пластини, розміром приблизно 0,5 м. Х 3,5м., з написом «Кролеве Грейновард»;

- металевий предмет у вигляді гнучкого металевого дроту та пломб з написом «4852247»;

- 61 (шісдесят один) мішок із зерновими культурами жовтого кольору, зовні схожим на зерно пшениці, що належать невстановленій на даний час слідством особі (підприємству).

Одним із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 132 КПК України є те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Дослідивши матеріали кримінально провадження № 0000172 слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню ще здійснюється, по справі проведений значний обсяг слідчих дій, проведено експертизу, але до цього часу жодній особі підозру не пред`явлено, строки закінчення досудового розслідування не відомі.

Стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких даних щодо того, що вказані речові докази не можуть перебувати на зберіганні у його володільця і що це призведе до зникнення, знищення чи втрати даних речових доказів.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження володільцю володіти та користуватись вказаним майном.

Разом з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчено та слідчим не прийнято відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, вказаний автомобіль по теперішній час є такими, що визнані слідчим речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

За такого, слід частково скасувати заходи по арешту вказаного автомобіля, а саме в частині заборони ОСОБА_5 користуватися вказаним майном, при цьому необхідно залишити вжиті за ухвалою слідчого судді від 08.05.2020 року про накладення арешту заходи в частині заборони розпоряджатися арештованим автомобілем, що забезпечить реалізацію прав ОСОБА_5 на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речових доказів по вказаному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

Постановив:
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 08.05.2020 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000172 від 06.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України, на автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НІС № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони щодо користування автомобілем, та залишити тимчасову заборону розпоряджатися вказаним автомобілем до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.
Автомобіль марки автомобіль ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НІС № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , що перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути ОСОБА_5 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст..388 КК України.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язок по зберіганню автомобіля ВАЗ 2103, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1974 року випуску, до повного скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, та в разі необхідності за першою вимогою надавати вказаний автомобіль слідчому, прокурору, експерту з метою його огляду та проведення слідчих дій.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Оскарженню в апеляційному порядку ухвала не підлягає.
Ухвала в повному обсязі проголошена 14.07.2020 року о 08 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1