Єдиний унікальний номер 229/3890/19
Номер провадження 11-кп/804/1495/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в м. Бахмут в складі:

головуючого Смірнової В.В.

суддів Круподері Д.О., Залізняк Р.М.,

секретаря Ямчук О.М.,

прокурора Магера В.В.

захисників Овчаренко О.О., Майорова С.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду у місті Бахмут судове провадження за апеляційною скаргою захисника Майорова С.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08 листопада 2019 року, якою у кримінальному провадженні № 0000265 продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 дію запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 06 січня 2020 року включно,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дружківського міського суду Донецької області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 ч.3 КК України.

За клопотанням прокурора, ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 08 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_1 продовжено строк тримання під вартою по 06.01.2020 року включно. Мотивуючи вказане рішення, суд першої інстанції врахував відомості про обвинувачення у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна; враховував, особу обвинуваченого та ті обставини, що обвинувачений є військовослужбовцем в/ч А1978 та відповідно проходить військову службу, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації, що в свою чергу може перешкоджати розгляду кримінального провадження. Також суд врахував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_1 задля уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду та впливати на свідків, які залишаються не допитаними в рамках судового провадження.

На зазначену ухвалу захисник Майоров С.В. подав апеляційну скаргу, в якій прохає ухвалу суду скасувати та обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених в оскаржуваній ухвалі. Просить суд взяти до уваги, що ОСОБА_1 має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали контрольного провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Як вбачається з клопотання прокурора та матеріалів судового провадження, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого мотивована тяжкістю покарання за інкримінований злочин, даних про особу обвинуваченого, відсутністю у нього соціально стримуючих факторів, а також можливістю переховуватися від суду.

Проте, під час розгляду клопотання, прокурором жодним чином не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_1 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину, має державні нагороди, що характеризує його з позитивного боку як військовослужбовця і на теперішній час має проблеми із здоров`ям.

Твердження ж суду про тяжкість вчиненого злочину не є достатніми для продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання суд дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, через що дійшов хибного висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а з урахуванням сукупності даних про особу обвинуваченого, відсутності наявних ризиків, дають підстави застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб за адресою: АДРЕСА_1 . Також з метою забезпечення належного виконання обраного запобіжного заходу суд вважає за необхідне застосувати положення ч.5 ст.194 КПК України, поклавши на обвинуваченого ОСОБА_1 певні обов`язки.

Керуючись ст.ст.193, 194, 196, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Майорова С.В. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 08 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000265 про продовження обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 06 січня 2020 року включно - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком на два місяці, тобто до 16 лютого 2020 року включно.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_1 з-під варти у залі суду, та негайно доставити до місця проживання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_1 обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або до процесуального керівника - прокурора у кримінальному провадженні за вимогою;

- не залишати місце постійного проживання цілодобово розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- здати слідчому або прокурору (суду) у кримінальному провадженні на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими в даному кримінальному провадженні.

Дата закінчення застосованого запобіжного заходу 16 лютого 2020 року включно.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_1 , який буде знаходитись під домашнім арештом, покласти на працівників Покровського ВП ГУНП в Донецькій області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_1 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді