Справа №303/7481/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002269 від 23.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 23 вересня 2018 року о 00 год. 15 хв., знаходячись на сходинковій клітці 4-го поверху в будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, шляхом взлому двох вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , всупереч волі потерпілої ОСОБА_4 , незаконно проник в приміщення квартири, при цьому погрожував ОСОБА_4 , яка проживає в даній квартирі, застосуванням насильства, чим порушив недоторканість житла, яке належить на праві власності ОСОБА_7 .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в інкримінованому йому досудовим слідством кримінальному правопорушенні вину свою не визнав та показав. що вечером 22 вересня 2018 року разом з потерпілою ОСОБА_4 та її подругою ОСОБА_8 перебував в ресторані "Бограч" м. Мукачево, після чого за пропозицією потерпілої всі разом пішли на квартиру ОСОБА_4 . На кухні квартири потерпілої між ним та ОСОБА_8 виникли взаємні почуття. В цей час в кухню зайшла потерпіла і побачила його та ОСОБА_9 в полуроздягнутому вигляді, дуже розсердилася і виштовхала їх обох з квартири в під"їзд будинку. ОСОБА_10 вибігла на вулицю, а він залишився в під"їзді в нижній білизні. На протязі 5-10 хвилин благав потерпілу впустити його в квартиру за залишеними на кухні одягом та взуттям, на, що ОСОБА_4 погодилася, відкрила вхідні двері та добровільно впустила його в квартиру. В цей час в квартиру забіг ОСОБА_11 з якимось предметом в руці, намагаючись його вдарити. Злякавшись, він вискочив з квартири на вулицю, де зателефонував в поліцію. Умислу на проникнення до квартири ОСОБА_4 не мав, вхідні двері не ламав та не погрожував застосуванням насильства до потерпілої. Раніше мав інтимні стосунки з потерпілою, дарував їй квіти.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.2 КК України, його вина стверджується показами потерпілої, свідків та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 26 серпня 2018 року разом ОСОБА_8 перебувала в ресторані "Бограч", де до них підсів ОСОБА_5 , представившись працівником Ужгородської прокуратури. Після цього знайомства декілька разів телефонував їй, намагався зустрітися, підходив до її робочого місця в ТРК "Щодня" Ніяких інтимних стосунків з обвинуваченим не мала, навпаки уникала зустрічей з ним. В ніч на 23 вересня 2018 року вона спала, прокинулася від шуму вторгнення в її квартиру. В цей час ОСОБА_5 виламав двоє вхідних дверей в її квартиру, проник в середину, де погрожував їй застосуванням насильства. Від цих дій обвинуваченого дуже перелякалася, вибігла на балкон та перезвонила ОСОБА_11 , який на її прохання прибіг в квартиру. Після чого ОСОБА_5 вибіг з помешкання. Після вчинення відносно неї кримінального правопорушення обвинувачений продовжує її "тероризувати" на робочому місці, телефонує її чоловікові, наговорюючи на неї різні непристойності, намагається зіпсувати її сімейні стосунки.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що 26 серпня 2018 року разом з потерпілою знаходилися в ресторані "Бограч", де святкували день народження сина ОСОБА_4 . В цей час до них підсів ОСОБА_5 , представився працівником прокуратури. Згодом ОСОБА_5 телефонував їй декілька разів, просив організувати йому зустріч з ОСОБА_4 . 22 вересня 2018 року ОСОБА_5 телефонував їй та її чоловікові, намагаючись вияснити місцезнаходження ОСОБА_4 . На слідуючий день, 23 вересня 2018 року ОСОБА_4 повідомила їй, що вночі обвинувачений взаламав вхідні двері її квартири, проник в середину та погрожував їй застосуванням насильства. В цей же день, ОСОБА_5 прийшов до неї на роботу та просив щоб ОСОБА_4 забрала заяву з поліції, бо в іншому випадку у неї будуть неприємності в податковій інспекції.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що у вересні 2018 року він перебував в АТО, йому зателефонував ОСОБА_5 , представився прокурором та сказав йому, що має відносини з його дружиною ОСОБА_4 . На наступний день, йому зателефонувала дружина та повідомила, що вночі до неї в квартиру увірвався ОСОБА_5 , взламавши вхідні двері, погрожував їй фізичною розправою.
Свідок ОСОБА_11 показав суду, що вночі 23.09.2018 йому зателефонувала ОСОБА_4 та повідомила, що її вхідні двері взламав ОСОБА_5 та увірвався проти її волі в квартиру, просила про допомогу, Приїхавши до ОСОБА_4 додому, побачив виламані вхідні двері та ОСОБА_5 , який погрожував ОСОБА_4 розправою. Побачивши його, ОСОБА_5 злякався та втік.
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 стверджується також: оглядом місця події від 23.09.2019- квартири АДРЕСА_4 , в ході якого було зафіксовано взлам вхідних дверей до вказаної квартири.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 162 ч.2 КК України, як незаконне проникнення до житла із погрозою застосування насильства.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про відсутність у даному кримінальному проваденні будь-яких письмових доказів в підтвердження проникнення ОСОБА_5 до житла спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема оглядом місця події від 23.09.2018- квартири АДРЕСА_4 .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, що негативно характеризується за місцем проживання, висновок досудової доповіді Мукачівського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області про високий рівень ризику небезпеки ОСОБА_5 для суспільства.
Обставин які б пом"якшували чи обтяжували покарання винного, відсутні.
З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі у межах санкції частини другої статті 162 КК України.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч.2 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1