Справа № 590/564/18
Провадження № 1-кп/590/10/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2019 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ямпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 04.04.2017року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привокзальне Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

20.07.2011 року Ямпільським райсудом Сумської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,

18.12.2017 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.4 ст.187, п.п. 6, 9, 12 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У точно невстановлений день та час, приблизно в лютому 2017 року проходячи поряд залізно-дорожньої колії, яка розташована в с. Привокзальне, Ямпільського району, Сумської області ОСОБА_4 знайшов один предмет схожий на обріз гвинтівки «Мосіна» та два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм.. Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів у такий спосіб придбав вище зазначену вогнепальну зброю та бойові припаси, які незаконно переніс під курткою до місця своєї реєстрації домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Прийшовши за адресою свого мешкання, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне, тобто без передбаченого законом дозволу, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, тримаючи під курткою обріз гвинтівки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм., переніс до домогосподарства своєї сестри ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де сховав їх в сараї вказаного домогосподарства та став зберігати без передбаченого законом дозволу до 04.04.2017 року.

04.04.2017 року під час огляду домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: в сараї, працівниками поліції Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області було виявлено та вилучено:

- предмет схожий на обріз гвинтівки «Мосіна», який згідно висновку експерта № 19/119/6-3/167е від 21.06.2017 року є вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим з 7,62-мм гвинтівки зразку 1891/30 року або 7,62-мм карабіну зразка 1938 року чи 1944 року конструкції С.І. Мосіна, даний обріз є нестандартною нарізною вогнепальною зброєю, який до проведення пострілів придатний, виготовлений промисловим способом, із подальшим встановленням саморобного ложа та укорочуванням ствола до залишкової довжини 176 мм саморобним способом;

- два предмети схожі на патрони калібру 7,62 мм, які згідно висновку експерта № 19/119/6-3/167е від 21.06.2017 року є бойовими припасами - патрони калібру 7,62 мм, виготовлені промисловим способом, призначені до стрільби з нарізної вогнепальної зброї - гвинтівок Мосіна, «СВД», «СВТ» та інших калібру 7,62 мм.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду чіткі та послідовні покази з цього приводу, пояснивши, що він в лютому 2017 року вирішив нарізати гілля для того, щоб зробити віник, проходячи поряд з залізничною колією, яка розташована в с. Привокзальне, знайшов пакет, розгорнувши який він побачив, що в ньому знаходиться предмет схожий на обріз та два предмети схожі на патрони. Після чого, він вирішив залишити вказані предмети собі та переніс під курткою до місця свого мешкання, де сховав їх у гаражі, через приблизно два дні для того щоб вказані предмети не було знайдено матір`ю або братом, він переніс їх під курткою до домогосподарства своєї сестри, ОСОБА_5 , де сховав їх в сараї вказаного домогосподарства в трубі під сіном та став зберігати. Дозволу на носіння, зберігання зброї в нього не було.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26, ч.3 ст.349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, що виразились в незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу
Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.с.98), раніше судимий (а.с.101-123), негативно характеризується за місцем мешкання (а.с.95).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжуює покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України є рецидив злочинів.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, враховуючи роз`яснення, надані в п.2, 21, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що при обранні покарання обвинуваченому слід визначити покарання, у виді позбавлення волі на певний строк, При обранні остаточного покарання ОСОБА_4 слід визначити його за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України.

Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертиз на загальну суму 1581,92 грн. (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна грн. 92 коп.), згідно наданих довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні, покласти на обвинуваченого.

Керуючись п.1, п.2, п.21, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», ч.3 ст.349, ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.12.2017 року у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31.03.2017 року з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення в період часу з 31.03.2017 року по 23.01.2019 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Долю речових доказів після вступу вироку в законну силу вирішити наступним чином:

-обріз гвинтівки зразка 1891/30 р. або 7,62 мм карабіну зразка 1938р. чи 1944р. конструкції С.І. Мосіна, один бойовий припас та одну гільзу 7,62 мм гвинтівкових патронів, що зберігаються у спеціальному пакеті експертної служби МВС України №4148905 та передані до кімнати зберігання зброї Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави, витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 1581,92 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят одна грн. 92 коп.) - за проведення судової балістичної експертизи №19/119/6-3/167е від 21.06.2017 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1