Справа № 645/5472/17
Провадження № 1-кс/645/3148/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , дослідивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003354 від 12.12.2017 року, -

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2019 року адвокат ОСОБА_2 , що дії в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування та просив зобов`язати слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 повідомити про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України ОСОБА_5 та направити матеріали кримінального провадження № 0003354 від 12.12.2017 року за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 в суд.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за скаргою з огляду на таке.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як вбачається зі скарги, заявником подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у непред`явленні підозри певній особі та зобов`язання органу досудового розслідування направити кримінальне провадження до суду.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф № 1, ст.ст. 303 - 308 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 303 КПК України наведено перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Заявником подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у непред`явлені підозри певній особі та направити кримінальне провадження до суду, що не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, передбачених ст. 303 КПК України.

Як передбачено п. 18 ч. 1 Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно - правовий акт № 4651 - VI від 13 квітня 2012 року ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак у найширшому розумінні ролі слідчого судді неможливо всупереч чинного процесуального законодавства розширювати перелік повноважень слідчого судді шляхом зобов`язання слідчого вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.
Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України закріплено за прокурором повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.
Повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо.
Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.
Стаття 308 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Глава 22 КПК України, що регламентує порядок повідомлення про підозру, не встановлює строку проведення вказаної процесуальної дії слідчим, а тому бездіяльність слідчого щодо невиконання таких процесуальних дій не є предметом оскарження відповідно до ст. 303 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого повідомити про підозру, направити кримінальне провадження до суду, тобто перебирати на себе функції обвинувача, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями і бездіяльністю прокурора, слідчого, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.
Такі висновки суду відповідають внесеним змінам до статей 303, 307 КПК України, згідно з якими може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 26,303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах потерпілої ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003354 від 12.12.2017 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Харківського апеляційного суду.
Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя: