Справа № 171/1154/19
В И Р О К
іменем України

13 листопада 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000431 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, має загальну середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , 02.03.2019 о 21:00 годині знаходився біля приміщення гаражу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 через паркан проник на вищевказану територію подвір`я, де шляхом відчинення вікна проник до приміщення гаражу, що розташоване за вищевказаною адресою, після чого, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав кутову шліфувальну машину марки «Дніпро-М» модель «МШК-980», вартістю 796 грн. 65 коп., яка належить ОСОБА_5 , після чого разом з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Далі ОСОБА_3 , 05.03.2019 о 20:00 годині знаходився біля приміщення гаражу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 через паркан проник на вищевказану територію подвір`я, де шляхом відчинення вікна проник до приміщення гаражу, що розташоване за вищевказаною адресою, після чого, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, повторно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав зарядно-пусковий пристрій «Импульс» модель «ЗЛ-02» («ЗП-02»), вартістю 370 грн., який належить ОСОБА_5 , після чого разом з викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 22:00 годині знаходився біля приміщення гаражу, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 через паркан проник на вищевказану територію подвір`я, де шляхом злому навісного замка проник до приміщення гаражу, що розташоване за вищевказаною адресою, після чого, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, повторно із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, викрав велосипед марки «Салют», вартістю 2090 грн. 90 коп., двохколісний металевий возик, вартістю 667 грн. 10 коп., які належать ОСОБА_6 , після чого разом з викраденим майном ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2758 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаних злочинів визнав повністю, з обставинами скоєння злочинів, що зазначені в обвинувальному акті, погодився, та пояснив, що 02.03.2019 року ввечері він через вікно проник до гаражу, що знаходиться на території будинку потерпілого ОСОБА_5 , звідки викрав кутову шліфувальну машинку; 05.03.2019 року ввечері він знову проник через вікно до гаражу ОСОБА_5 , звідки викрав зарядно-пусковий пристрій. Крім того, у квітні 2019 року ввечері він шляхом злому замка проник до гаражу, що належить ОСОБА_7 , звідки викрав велосипед. Викрадені речі він переніс за місцем свого проживання, крадіжки вчиняв в зв`язку з недостатністю коштів для проживання, оскільки він проживає разом з дідусем та молодшим братом та не має постійної роботи. У вчиненому щиро кається, просить суворо не карати, а також врахувати, що викрадене майно ним повернуто на вимогу дільничного інспектора.

Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції останнього щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, тому у відповідності до положень ч.1 ст.66 КК України суд враховує вказані обставини як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наступне.

Злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не зайнятий суспільно-корисною працею, не одружений, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини вчинення злочинів, дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що його обтяжує, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі та доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Таке покарання на переконання суду є співмірним протиправним діянням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 покласти на Апостолівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Речові докази велосипед марки «Салют», повернутий потерпілій ОСОБА_6 , зарядно-пусковий пристрій «Імпульс», кутову шліфувальну машинку «Дніпро-М», повернуті потерпілому ОСОБА_5 , залишити власникам.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1