У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1557/19 № 1-кс/610/770/2019

м. Балаклія 07.06.2019 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0000460 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

05.06.2019р. до суду надійшло клопотання про арешт майна від 04.06.2019 року.

Предметом клопотання є майно: один зволожувач повітря; два кулери, одна лампа.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України 04.06.2019р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в господарсько-побутовій будівлі було виявлено та вилучено вказане майно, яке є речовим доказом засобом вчинення кримінального правопорушення. По майну планується проведення ряду експертиз.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене, передане третім особам чи взагалі знищене (а.с. 1).

В суді слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав. Пояснив, що за місцем проведення обшуку було виявлено та вилучено 8 кущів рослин, 2 рослини в полімерних відрах, безпосередньо біля яких була ввімкнена лампа, були наявні зволожувач повітря такулери, які використовувались для вирощування цих рослин.

ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду повідомлявся, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000460. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 309 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 11.05.2019р.

Частиною 1 ст. 309 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

З витягу з ЄРДР про внесення 11.05.2019р. відомостей про вчинений злочин за ч. 1 ст. 309 КК України вбачається, що 10.05.2019р. до Балаклійського ВП надійшла заява про те, що мешканець м. Балаклія Харківської області за місцем свого мешкання зберігає наркотичні засоби (а.с. 2).
Відомості були внесені на підставі заяви ОСОБА_5 від 10.05.2019р. про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 (а.с. 3).

04.06.2019р. на підставі ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.05.2019р. було проведено обшук за вищевказаною адресою, в ході проведення якого було виявлено та вилучено сухі листя та стебла, кущі зеленого кольору рослинного походження, предмети та речі для їх виготовлення і вживання (а.с. 6-9).

За правилом ч. 2 ст. 168 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається зокрема з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені у клопотанні предмети та речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених предметів та речей, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання задовольнити повністю.

2.Накласти арешт на майно:

1)один зволожувач повітря;

2)два кулери,

3)одну лампу,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3.Місцем зберігання арештованого майна визначити Балаклійський ВП ГУНП в Харківській області.

4.Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1