Справа № 645/2468/19
Провадження № 1-кп/645/572/19
В И Р О К
22 жовтня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Енергодар, Запорізької області, громадянки України, розлученої, з середньою освітою, працює за трудовим договором на кондитерській фабриці «Конд-Клас», раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
05 березня 2019 близько 17 годин 00 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , знаходилась у дитячій роздягальні групи № 6 комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 237 комбінованого типу Харківської міської ради», за адресою: м. Харків, вул. Василя Мельника, 8/1, в якому остання на той час працювала. В цей час вона побачила на шафі мобільний телефон «Lenovo» моделі «А6010», та у обвинуваченої виник злочинний умисел на його таємне викрадення. Обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Lenovo» моделі «А6010», переслідуючи корисливу мету, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, бажаючи діяти саме таким чином, таємно, шляхом вільного доступу, взяла вказаний мобільний телефон, який належить потерпілій ОСОБА_5 , поклала до кишені своєї куртки та з метою отримання можливості розпорядитись ним, направилася до виходу із будівлі. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачена ОСОБА_4 , утримуючи телефон у кишені куртки, вийшла з території комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 237 комбінованого типу Харківської міської ради», за адресою: м. Харків, вул. Василя Мельника, 8/1, після чого з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 10.04.2019 № 7565 на суму 1850,00 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та дала суду правдиві показання про обставини вчинення нею злочину, як зазначено в цьому вироку. У скоєному щиросердно розкаюється. Сказала що на цей час працює за трудовим договором на кондитерській фабриці, просила призначити мінімальне покарання передбачене санкцією зазначеної статті.
Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належний чином. Через канцелярію суду надала заяву, якою просила проводити судові засідання без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, від цивільного позову відмовляється.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вину обвинуваченої ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає повне визнання вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, на цей час працює за трудовим договором на кондитерській фабриці «Конд-Клас».
Згідно висновку органу пробації у досудової доповіді щодо обвинуваченої від 25.07.2019 року, зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: обов`язкова участь у тренінгах та заходах, що проводяться благодійними організаціями або повноваженим органом з питань пробації. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку відповідно до п.п.1,2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, за змістом ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає можливим призначити мінімальне покарання в рамках санкції зазначеної статті. На думку суду, призначення мінімального покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у розмірі 850 грн., з урахуванням фактично встановлених обставин у справі та наведених вище, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів, що повністю відповідає принципам і правилам призначення покарання, які містяться в нормах ст.ст. 65, 66 КК України.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередженням вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею інших злочинів.
Згідно положень ст.124 КПК України на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. Проф. М. С. Бокаріуса з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи № 7565 від 10.04.2019 року у розмірі 785 грн. 00 коп.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 349, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення якого призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Речовий доказ мобільний телефон «Lenovo» моделі «А6010» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 по вступу вироку в законну силу вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 .
Речовий доказ - квитанцію ПТ «Ломбард «Фінансовий помічник» від 29.03.2019 року № 4868 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. Проф. М. С. Бокаріуса витрати на проведення судової експертизи № 7565 від 10.04.2019 року у розмірі 785 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя-