УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування арешту з транспортного засобу марки «Subaru» моделі «Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2019 у справі №141/103/19,-
В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 , 08.11.2019 року звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 21 лютого 2019 року ухвалою судді Липовецького районного суду Вінницької області накладено арешт на автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

На даний час, за наявною інформацією, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 .

У листі ГУНП у Вінницькій області від 23.09.2019 № 24/П-1451 зазначено про виявлення 02.02.2019 о 22:20 людини з тілесними ушкодженнями характерними для ДТП. Крім того, у даному листі також зазначено про проведення у ніч на 03.02.2019 огляду місця події (місця ДТП), а також огляду помешкання та іншого володіння особи та вилучення на території даного помешкання автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

Відповідно до листа прокуратури Вінницької області від 22.10.2019 №04/2/4-1085 вих-19 реєстрація відповідного кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань відбулась лише 03.02.2019 о 03:53.

Сторона захисту стверджує про те, що огляд території домоволодіння, не є місцем події ДТП та вилучення під час здійснення огляду на території даного домоволодіння автомобіля марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , були здійснені до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що прямо заборонено КПК України.

При цьому, у клопотанні старшого слідчого СВ Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 щодо арешту автомобіля марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 було зазначено про необхідність арешту зазначеного транспортного засобу як речового доказу.

Однак, враховуючи те, що автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , не був отриманий слідчим у порядку, встановленому даним Кодексом, а був отриманий внаслідок дій прямо заборонених КПК України, то даний транспортний засіб не може являтись доказом відповідно до вимог КПК України.

При розгляді даного клопотання сторона захисту просить врахувати, що з наданих ГУНП у Вінницькій області відповідей вбачається, що при розгляді клопотання про арешт автомобіля марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 , слідчому судді інформація щодо точного час досудових розслідувань надана не була.

На думку сторони захисту наведена обставина свідчить про те, що слідчий суддя міг не володіти інформацією про здійснення слідчих дій, зокрема огляду помешкання, яке не є місцем події ДТП та вилучення під час огляду на території даного помешкання автомобіля марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , до реєстрації відповідного кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, тобто з грубим порушенням вимог КПК України.

Таким чином, з викладеного вбачаються ознаки введення слідчого судді, який розглядав клопотання про арешт зазначеного автомобіля в оману посадовою особою, що підготувала дане клопотання.

Щодо відсутності потреби у застосуванні арешту автомобіля слід зазначити наступне.

Відповідно до офіційної відповіді Міністерства юстиції України будь яка інформація щодо здійснення науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України експертизи та інших досліджень в яких об`єктом експертизи був автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до офіційної відповіді Міністерства внутрішніх справ України (копія додається) будь яка інформація щодо здійснення здійснювались експертними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України експертизи та інших досліджень в яких об`єктом експертизи був автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_4 відсутня.

Також у Єдиному реєстрі судових рішень відсутні будь-які судові рішення про призначення експертиз даного автомобіля.

Зазначене свідчить про не проведення протягом більш ніж 9 місяців жодних слідчих дій з даним автомобілем, а отже про фактичну відсутність потреби його арешту. На підставі викладеного сторона захисту просить клопотання задовольнити.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, однак надав заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, а також заперечував щодо скасування арешту майна. Крім того, надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000021.

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження № 0000021, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 відомості по якому були внесенні до ЄРДР 03.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
03.02.2019 постановою слідчого СВ Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 визнано речовим доказом автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4

21.02.2019 ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області накладено арешт на автомобіль марки «SUBARU» моделі «FORESTER» чорного кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

Як вбачається із змісту вищевказаної ухвали даний арешт накладався з метою збереження речового доказу та забезпечення відшкодування шкоди потерпілим.

Згідно ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч. 3 КПК України у випадку, передбаченою ст. 170 ч. 2 п. 1 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Наведене свідчить про те, що вищевказаний транспортний засіб, відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, а тому дане майно підлягає накладенню арешту.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час розгляду даного клопотання, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, тобто при арешті майна було дотримано принципу «законності» і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, адже відповідає тяжкості правопорушення.

Обставин передбачених ст. 174 КПК України, які б слугували підставою для скасування арешту майна повністю чи частково не встановлено, оскільки досудове розслідування не завершене та проводяться слідчі та процесуальні дії спрямовані на встановлення суттєвих обставин кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження транспортного засобу, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не в праві оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити, оскільки стороною захисту не було доведено суду, що арешт накладено необґрунтовано або у застосуванні даного заходу забезпечення у кримінальному провадженні відпала потреба.
Твердження сторони захисту з приводу того, що накладений арешт підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що огляд транспортного засобу був проведений з порушення вимог КПК України, а саме до внесення відомостей до ЄРДР, а тому автомобіль, який був вилучений під час даної слідчої дії не може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, суд оцінює критично, оскільки дані питання досліджувались судом під час узаконення огляду, про що свідчить ухвала Липовецького районного суду Вінницької області, а суд під час розгляду клопотання про скасування накладеного арешту не вправі надавати оцінку рішенні суду, яке набрало законної сили та не перевіряє законність прийнятого рішення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 20.08.2019 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля «Subaru» моделі «Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2019 у справі №141/103/19.
22.10.2019 адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 повторно звернувся із клопотання про скасування арешту майна, однак в задоволенні даного клопотання було також відмовлено про, що свідчить ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2019.
Однак, не зважаючи на викладені обставини, адвокат ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 12.11.2019 в третє звертається до суду із клопотанням про скасування арешту майна.
Наведене свідчить про те, що судом двічі перевірялось правомірність накладеного арешту та судді дійшли до єдиного висновку, а саме про відсутність підстав для скасування накладеного арешту.
Враховуючи вище викладенні обставини, суд дійшов до висновку, що відомості зазначені в клопотанні сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час розгляду судом даного клопотання, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який представляє інтереси ОСОБА_4 про скасування арешту з транспортного засобу марки «Subaru» моделі «Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , накладеного ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2019 у справі №141/103/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя