Справа № 367/6585/19
Провадження №1-кс/367/1618/2019
УХВАЛА
Іменем України

23 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду скаргу ОСОБА_3 на дії працівників поліції про не реєстрацію ними заяви про вчинений кримінальний злочин,-
в с т а н о в и в:
Скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою за змістом якої просить зобов`язати відповідальних уповноважених осіб Ірпінського відділу поліції ГУ НП України в Київській області виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про злочин, за ознаками ч.2 ст.382 КК України, а саме: факт умисного невиконання службовою особою, а саме слідчим СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з реєстру досудових розслідувань. Надіслати письмову відповідь.

Обґрунтовує свою скаргу тим, що 23.12.2015 р. слідчий СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 провів обшук у квартирі АДРЕСА_1 . Під час обшуку ОСОБА_4 вилучив речі, що йому належать, а саме: мобільний телефон (термінал) Samsung Е1200і - 3 (три) штуки, мобільний телефон (термінал) Fly IQ4404 -1 (один) штука.

При ознайомленні з ухвалою суду на підставі якої слідчий ОСОБА_4 провів обшук квартири та вилучив мобільні телефони скаржником було встановлено, що в ухвалі суду відсутній дозвіл на вилучення мобільних телефонів та слідчий ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу, порушуючи вимоги ч.2 ст.382 КК України, самовільно вилучив чотири мобільних телефона.

11.07.2019 р. скаржник поштою направив листа Начальнику Ірпінського відділу поліції ГУ НП України в Київській області за адресою: 08202, Київська область, Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-а, про вчинення слідчим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України, однак відповіді не отримав.

Через місяць, а саме 14.08.2019 р. скаржник повторно направив листа (з описом та повідомленням про вручення) Начальнику Ірпінського відділу поліції ГУ НП України в Київській області за адресою: 08202, Київська область, Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-а, про вчинення слідчим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Однак до теперішнього часу заява скаржника про вчинення слідчим злочину не зареєстрована та йому не надано витягу з реєстру розслідувань.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від скаржника надійшла заява про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

В судове засідання Ірпінський відділ поліції ГУНП в Київській області свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про одержання судової повістки, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.08.2019 р. скаржник направив листа (з описом та повідомленням про вручення) Начальнику Ірпінського відділу поліції ГУ НП України в Київській області за адресою: 08202, Київська область, Ірпінь, вул. Мінеральна, 7-а, про вчинення слідчим ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Ірпінським відділом поліції ГУ НП України в Київській області лист ОСОБА_3 було отримано 15.08.2019.
Однак, по теперішній час відомості про кримінальне правопорушення, зазначене скаржником у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод», Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (п. 1) Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п.38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
У п. 134 Рішення ЄСПЛ «Генадій Науменко проти України», п. 168 рішення у справі «Айдин проти Туреччини», п. 75 «Афанасьєв проти України», п. 207 рішення у справі «Ічаба проти Швейцарії» та багатьох інших рішеннях ЄСПЛ встановлено, що засіб правового захисту відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод («Право на ефективний засіб правового захисту») повинен бути ефективним на практиці, як і в теорії, у тому сенсі, що користуванню засобами захисту не повинно чинитися перешкод діями або бездіяльністю органів влади держави.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно але не пізніше 24 години після подання заяви повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів скарги, уповноваженою особою Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області, в порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, було вчинено бездіяльність, яка полягає у невнесенні у строк не пізніше 24 години після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже скарга у цій частині підлягає до задоволення. При цьому, оскільки повноваження щодо кваліфікації кримінальних правопорушень належать органу досудового розслідування, то в іншій частині задоволення скарги суд відмовляє.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 303, 304 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 14.08.2019 і розпочати досудове розслідування відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з реєстру досудових розслідувань

Надіслати письмову відповідь.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1