УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/6094/19

Провадження № 1-кп/638/1184/19

06.06.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000770 від 26.02.2019 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, працює фізичною-особою підприємцем, одруженого, з вищою освітою, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого;
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не працевлаштованого, не одруженого з середньою освітою, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого;
у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-встановив:
24.04.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000770 від 26.02.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2019 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.06.2019 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили призначити більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник проти задоволення клопотання також заперечували, просили більш м`який запобіжний захід.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк» проти України).
Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Враховуючи покарання, яке передбачено за вказане правопорушення, існує ризик того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, окрім того, існує ризик вчинення інших злочинів.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Розглянувши обвинувальний акт, враховуючи реальне існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, враховуючи особу підозрюваних, наявні підстави вважати, що знаходячись на волі обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, суд вважає, що підстав для заміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на теперішній час судом не вбачається.
Суд вважає доведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків, оскільки обвинувачені вчинили тяжкий злочин проти власності, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть переховуватись від органів досудового розслідування, та перебуваючи на свободі можуть продовжувати свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Виходячи з цього, керуючись вимогами ст. 331 КПК України,
ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою до 04.08.2019 року.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою до 04.08.2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: