КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/366/2019 Категорія КК: ч. 2 ст. 185 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0010939 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Побузьке Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, який перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працює, ідентифікаційний номер не відомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 21.06.2007 року Ленінським районним судом м. Луганська за ч. 3 ст. 185; ч. 1 ст. 263; ч. 2 ст. 304; ст. ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

- 25.03.2008 року Артемівським районним судом м. Луганська за ч. 2 ст. 186; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04 серпня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років 10 місяців 16 днів позбавлення волі. Звільнено від відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_6 у зв`язку з його повним відбуттям.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як зазначено у вироку, ОСОБА_6 07.12.2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу станції метрополітену «Академмістечко», по пр-ту Академіка Палладіна в м. Києві, вирішив заволодіти майном наглядно знайомої ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 07.12.2014 року приблизно о 20 годині 05 хвилин, знаходячись поблизу станції метрополітену «Академмістечко», скориставшись падінням ОСОБА_9 на землю, під приводом надання допомоги повторно таємно заволодів майном останньої, а саме:

- мобільним телефоном «Samsung Duos GT-C52121», згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. вартістю 466 грн.;

- золотим ланцюжком з хрестиком, згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. вартістю 1613 грн.;

- золотим ланцюжком з ладанкою із зображенням «Святої Ірини», згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. вартістю 1612 грн.;

- золотим кільцем з каменем зеленого кольору згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. вартістю 1613 грн.;

- золотим кільцем у вигляді літери «Z», згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. вартістю 806 грн., а всього майна згідно висновку спеціаліста від 23.01.2015 р. на загальну суму 6 110 гривень.

Заволодівши майном ОСОБА_9 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік та згодом був затриманий працівниками міліції.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, винести виправдувальний вирок.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вилучення у нього прикрас і мобільного телефону ОСОБА_10 та впізнання його нею за його фотографією жодним чином не доводять його вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, оскільки в своїх свідченнях, досліджених в ході судового розгляду даного кримінального провадження, він завжди стверджував, що дійсно увечері 07.12.2014 р. познайомився з ОСОБА_10 (яка вже була в стані алкогольного сп`яніння), запросив її в кафе, пригостив її коньяком та закускою, після чого почав проводжати її. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 забула свій мобільний телефон на столику і, виходячи з кафе, він забрав його звідти з цілі повернути його згодом ОСОБА_10 (відразу не повернув, тому що вона була дуже п`яна і могла його загубити). Перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_10 не раз падала на ожеледі. Всі її особисті речі, зазначені в матеріалах кримінальної справи, вона передала йому, щоб не загубити, поки вони не дійдуть до місця призначення. Коли ОСОБА_10 впала ще раз і не змогла піднятися через стан сп`яніння, він запросив перехожих (однією з яких була свідок ОСОБА_11 ) допомогти йому підняти ОСОБА_10 , коли вона не змогла встати, навіть з допомогою перехожих, викликати їй «швидку допомогу». Всі ці його дії повністю підтверджені і повністю доводять відсутність в його діях суб`єктивної і об`єктивної сторін злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження за відсутності події кримінального правопорушення.

Вважає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки при його постановленні судом було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та мало місце істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що жодних належних та допустимих доказів, які давали б законні підстави кваліфікувати дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України немає.

Навіть якби було доведено, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку, не доведеним належними та допустимими доказами є факт, що крадіжка не є дрібною.

Більш того, немає належного доведення факту, що майно, яке наче б то викрадене у потерпілої, має хоч якусь вартість.

В порушення ст. 242 КПК України у справі не була проведена відповідна експертиза. Призначивши постановою від 19.12.2014 року проведення товарознавчої експертизи її проведено не було, оскільки вона була спрямована до неналежного суб`єкту.

Таким чином мало місце істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Цей недолік не було усунуто на стадії судового слідства.

Вартість майна у справі, викрадення якого інкримінують ОСОБА_6 , не визначена в законний спосіб і базується на суцільних припущеннях, викладених в сумнівному Висновку спеціаліста. Так, при проведенні дослідження спеціаліст виходив із припущення, що досліджувані предмети знаходяться в задовільному стані та технічно справні. Під час проведення дослідження спеціаліст виходив з того, що надана йому інформація є точною та достовірною, та не проводив її перевірки. Речові докази на дослідження спеціалісту не надавались і питання стосовно грошової оцінки мобільного телефону в постанові слідчого про призначення експертизи не ставилось.

У висновку спеціаліста вказано, що результати дослідження можуть бути використані в матеріалах кримінальної справи лише в випадку відповідності вихідних даних, викладених замовником в постанові про призначення дослідження та фактичному стану майна. Чого не перевірялось ні експертом, ні судом.

В матеріалах справи відсутня грошова експертна оцінка майна, таємне викрадення якого інкримінують ОСОБА_6 , що є порушенням ст. 84, 85, 86, 91, 92, ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України.

Замість висновку експерта обвинувачення послалось на висновок спеціаліста щодо вартості майна, який не є належним доказом по справі.

Таким чином, навіть якби судом було доведено вчинення обвинуваченим крадіжки майна потерпілої, судом не визначена належним чином сума викраденого майна, для встановлення межі між адміністративним і кримінальним правопорушеннями.

Крім того, судом безпідставно було застосовано ознаку повторності. В матеріалах справи відсутні копії обвинувальних вироків щодо ОСОБА_6 за раніше вчинені злочини, а отже - відсутні належні та допустимі докази, з яких суд міг би достовірно з`ясувати питання про наявність чи відсутність ознаки повторності.

Крім того, суд неправильно застосував ст.67 КК України, порушивши при цьому вимоги ст. ст. 84, 85, 86, 91, 92 ч. 1 та п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України. Освідування обвинуваченого не проводилось. При прийнятті рішення про обтяження покарання обвинуваченому, судом не було доведено належними та допустимими доказами наявності у обвинуваченого стану алкогольного сп`яніння. Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Також не доведено наявності події кримінального правопорушення.

При постановленій вироку від 04.08.2017 року відносно ОСОБА_6 суд порушив положення ст. 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 його захисник ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_10 неодноразово не з`являлися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Не повідомили суд про поважні причини свого неприбуття, участь яких згідно з вимогами КПК України не є обов`язковою, а тому колегія суддів у відповідності до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності даних учасників.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 який заперечував проти задоволення апеляційних скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції під час розгляду провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у вироку, зокрема:

- показання потерпілої ОСОБА_10 , яка під час судового слідства дала суду показання про те, що 07.12.2014 увечері познайомилася із раніше ій незнайомим обвинуваченим ОСОБА_6 .Вона на той момент перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 також був у стані алкогольного сп`яніння. Потім вони зайшли до кафе,яке розташоване неподалік станції метро «Академмістечко» в м.Києві,де також разом вживали спиртні напої. Після чого вони вийшли разом із приміщення кафе та направилися в сторону станції метро «Академмістечко». Вона йшла трохи попереду,а ОСОБА_6 йшов позаду неї. В подальшому як відбувалися події не пам`ятає. Але своїх речей обвинуваченому ОСОБА_6 не могла сама віддати;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який під час судового слідства дав суду показання про те, що на момент вчинення злочину ОСОБА_6 перебував на посаді інспектора-водія патрульної служби Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві. 07.12.2014 року перебував у складі патруля на чергуванні, тогодня погода була сніжною. Цього ж дня увечері під час патрулювання Святошинського району на розі пр-ту. Ак. Палладіна - бул. Ак. Вернадського в м. Києві він побачив чоловіка, це був обвинувачений ОСОБА_6 та жінку які знаходилися біля паркану. Старший патруля ОСОБА_14 наказав зупинитися, щоб дізнатися, що відбувається. Коли старший патруля вийшов із машини та направився до зазначених людей, то чоловік, який був біля паркану почав бігти, в сторону кіосків, які знаходилися неподалік. Працівники міліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які знаходилися у машині побігли за ним. Обвинувачений ОСОБА_6 від паркану в сторону кіосків, які розташовувалися по пр-ту. Палладіна біля станції метро «Академмістечко» пробіг приблизно 70-100 метрів, після чого його затримали інспектори ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Жінка залишилася біля паркану, оскільки була у непритомному стані. Хтось із людей, які проходили поруч в цей момент викликав швидку медичну допомогу. Коли його колеги затримали обвинуваченого ОСОБА_6 та одягли на останнього кайданки та викликали слідчо-оперативну групу. Ще до приїзду слідчо-оперативної групи вони помітили на правій руці обвинуваченого ОСОБА_6 обручку із камінцем, і для того щоб останній не викинув каблучку старший наряду пристебнув ОСОБА_6 кайданками до паркану. Коли на місце приїхала слідчо-оперативна група, то у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучили каблучки, ланцюжки, підвіски, грошові кошти та мобільний телефон червоного кольору. В подальшому потерпілу забрала швидка медична допомога;

- протокол огляду місця події від 07.12.2014 року, згідно з яким оглядалась ділянка місцевості на перехресті бульв. Вернадського та пр. Палладіна у м. Києві, на якій на момент огляду знаходився ОСОБА_6 у якого при поверхневому огляді було вилучено з правої зовнішньої кишені куртки 2 ланцюжки з металу жовтого кольору з хрестиком і підвіскою жовтого кольору; з правої кишені джинсів вилучено запальничку та предмет жовтого кольору схожий на кільце жовтого кольору; із задньої лівої кишені телефон марки «Samsung», ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з двома сім-картами операторів «Лайф» та «Київстар»; з передньої лівої кишені джинсів - телефон марки «Нокіа», ІМЕІ НОМЕР_3 , з лівої задньої кишені - ключі; з лівої кишені куртки - банківську картку «ПриватБанку»; з правої внутрішньої кишені - грошові кошти в сумі 474 грн; з лівої кишені куртки окуляри; з лівої руки - кільце жовтого кольору (а.с. 102-103);

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17.02.2015 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу, що зображена на фото № 1, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_6 (а.с. 129-131).

Колегія суддів погоджується з оцінкою наданою вказаним доказам судом першої інстанції щодо їх відповідності критеріям належності та допустимості, визначених ст.85-88 КПК України.

Суд у вироку дав детальну оцінку зазначеним доказам та навів достатнє обґрунтування для їх прийняття. Висновки суду підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а відтак підстав визнати їх неправильними як і доказів недопустимими не встановлено.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції проаналізував та оцінив досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Посилання адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те,що майно яке було викрадене у потерпілої не має хоч якусь вартість є необґрунтованим та спростовується матеріалами провадження, оскільки в матеріалах справи міститься висновок спеціаліста про щодо вартості викраденого майна (т.1 а.с.107-110),зроблений на підставі постанови слідчого СВ Святошинського РУ ГУМВС України лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 19 грудня 2014 року про призначення товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0010939(т.1 а.с.105-106).
Крім того посилання ОСОБА_6 про те, що потерпіла ОСОБА_17 добровільно віддала йому свої прикраси, не знайшли свого підтвердження як під час судового слідства так і під час апеляційного розгляду даного провадження,оскільки обвинувачений ОСОБА_6 добровільно відшкодував збитки обвинуваченій , а тому такі показання суд розцінює, як намагання його уникнути кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 про необхідність скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не встановлено.
З врахуванням попередніх судимостей обвинуваченого ОСОБА_6 його дії правильно кваліфікували за ч.2 ст.185 КК України.
З огляду на наведене, доводи апеляційних скарг про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.
При винесенні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги ст.9, ст.23,ст.94,ст.370 КПК України, повно,всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини кримінального провадження,керуючись законом суд оцінив кожний доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку та ухвалив законне та обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.185 КК України,належним чином вмотивувавши підстави прийнятого рішення.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягають, підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409,419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення,а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04 серпня 2017 року у кримінальному провадженні № 0010939 щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Верховного суду.

Судді:

_________________ ________________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4