КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 02 грудня 2019 року апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вишгород, Київської обл., громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 289 КК України,-

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 04 січня 2020 року включно, без права внесення застави.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання слідчого, про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вважає, що відповідне клопотання органу досудового розслідування є незаконним, а оскаржувана ухвала неправосудною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, через неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Стверджує, що предмети, схожі на гранати, підкинуто працівниками поліції, які здійснювали обшук автомобіля «Опель Вектра», а потерпіла згадала про відсутність жіночого браслету вже після затримання ОСОБА_6 та обшуку автомобіля «Опель Вектра», в якому його знайдено.

Апелянт зазначає про те, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується участь ОСОБА_6 у зазначених подіях, а саме його перебування в с. Воропаївка 21 липня 2019 року.

Вважає, що слідчий суддя не надав відповідної правової оцінки матеріалам кримінального провадження, та помилково дійшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри, в інкримінованих ОСОБА_6 правопорушеннях, а стороною обвинувачення не дотримано порядку повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2019 року, зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Київської області провести дослідження фактів, викладених в заяві захисника ОСОБА_5 та усній заяві підозрюваного ОСОБА_6 , щодо застосування до нього насильства під час затримання. Однак, на даний час, зазначену ухвалу не виконано, що свідчить про приховування стороною обвинувачення фактів, які вказують на непричетність ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції а Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 серпня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000292, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ст. 257 КК України.
13 вересня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру:

- в участі в озброєній банді, з метою нападу на окремих осіб (бандитизм);
- незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому організованою групою, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого;
- нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений організованою групою.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

02 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 листопада 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 13 січня 2020 року.

01 листопада 2019 року старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року вказане задоволено та продовжено застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04 січня 2020 року включно.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів доводить причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, яким ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дійшов обґрунтовано висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, суд врахував дані, про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 04 січня 2020 року, оскільки прокурором доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження його права на свободу.
Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Твердження апелянта на про, що предмети, схожі на гранати, підкинуто працівниками поліції, які здійснювали обшук автомобілю «Опель Вектра», підлягають перевірці судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, як і те, що 21 липня 2019 року ОСОБА_6 не приймав участі у подіях, які сталися в с. Воропаївка.
Безпідставним є доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не дотримано порядку повідомлення ОСОБА_6 про підозру, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами судового провадження.

Згідно пояснень прокурора у судовому засіданні, факти викладених в заяві захисника ОСОБА_5 та усній заяві підозрюваного ОСОБА_6 , щодо застосування до нього насильства під час затримання були предметом перевірки на стадії досудового розслідування, та прийнято відповідне рішення.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, продовжив запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах продовженого строку досудового розслідування, а саме до 04 січня 2020 року включно, без права внесення застави., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/6578/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Категорія ст. 183 КПК Доповідач ОСОБА_1