Справа № 629/3787/19
Провадження № 1-кс/629/1310/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду заяву захисника ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , в порядку ст.77 КПК України, в кримінальному провадженні №0000903 від 19.06.2019 року, -

встановив:

24.07.2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 звернувся із заявою до Лозівського міськрайонного суду Харківської області про відвід слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Свої вимоги заявник ОСОБА_3 мотивує тим, що в провадженні СВ Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000903 від 19.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Згідно договору про надання правової допомоги №01/22 від 22.06.2019 року, ОСОБА_3 є захисником підозрюваного ОСОБА_5 . Постановою начальника відділення СВ Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_6 від 19.06.2019 року, розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доручено групі слідчих, до складу якої включено слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 . За клопотанням слідчого ОСОБА_4 ОСОБА_5 згідно ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду від 24.06.2019 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 , виходячи з наступного, адвокат ОСОБА_3 , захисник підозрюваного ОСОБА_5 був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження №0000903 від 19.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та з матеріалами судової справи за клопотанням слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Після вивчення матеріалів судової справи, ним було встановлено, що 20.06.2019 року слідчий відібрав письмове пояснення від ОСОБА_5 про обставини подій 19.06.2019 року, пов`язаних з інкримінуванням останньому діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Аналогічного пояснення ОСОБА_5 , при ознайомленні ним з матеріалами кримінального провадження №0000903 від 19.06.2019 року, слідчий ОСОБА_4 для ознайомлення йому не надавав. Тому, звертає увагу на те, що, слідчий ОСОБА_4 , свідомо розуміючи наявність нівелювання доказового значення пояснення, як відомостей, зафіксованих в матеріальному носії, що виходить з положень ч.8 ст.95 КПК України, де зазначено, що пояснення не є джерелом доказів, а також те, що ОСОБА_5 , після оголошення повідомлення про підозру, відмовився давати слідчому показання, долучив вказане письмове пояснення до клопотання про обрання запобіжного заходу, обґрунтовуючи ним, в тому числі, необхідність обрання запобіжного заходу. Слідчим суддею, при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , не було враховано письмове пояснення ОСОБА_5 . Однак, незважаючи на те, що хоча термін «пояснення» вживається у КПК України 24 рази, а також на відміну від показань, які, відповідно до ч.2 ст.84 КПК України є одним з процесуальних джерел доказів та можуть бути отримані лише стороною обвинувачення, пояснення отримуються для вирішення питань, які прямо не відносяться до обставин, що підлягають доказуванню. Тобто, фактично, відібранням письмових пояснень, слідчий ОСОБА_4 діяв у непередбачений КПК України спосіб, із складанням непередбаченого КПК України процесуального документу, порушуючи право підозрюваного на захист, з метою штучного створення доказів винуватості (обґрунтованості підозри) його підзахисного ОСОБА_5 . Відповідно до наданого для ознайомлення витягу, відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, були внесені до ЄРДР під номером 0000903 від 19.06.2019 року о 13-16 год. Але, слідчий СВ Лозівського ВГ1 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 19.06.2019 року, о 13-10 год., тобто до внесення відомостей до СРДР, розпочав допит ОСОБА_7 в якості свідка. В подальшому, проводячи огляд предмету, він, складаючи протокол та створюючи недопустимий доказ, вказав в ньому в якості учасника слідчої дії ОСОБА_7 , як учасника кримінального провадження - свідка (п.25 ч.1 ст.3 КПК України), оскільки зазначеного статусу вказана особа не набула. Як встановлено ч.3 ст.214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Докази отримані шляхом проведення процесуальних дій, не передбачених законом, у всіх випадках визнаються недопустимими. Викладене прямо вказує на необ`єктивність та упередженість слідчого ОСОБА_4 при розслідуванні вказаного кримінального провадження, його намагання діяти в непроцесуальний спосіб та штучно створити докази винуватості його підзахисного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 наполягав на задоволенні клопотання про відвід слідчому з вищезазначених підстав.

Слідчий Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судовому засіданні спростував заявлені скаржником доводи про відвід, зазначив, що підстави для відводу які передбачені КПК України відсутні, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 .

Вивчивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.
Згідно ч.2 ст.81 КПК України усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).
В судовому засіданні встановлено, що досудове розслідування кримінального провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000903 від 19.06.2019 року о 13-16 год., що підтверджується дослідженим в судовому засіданні витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Розслідування в зазначеному кримінальному провадженні доручено групі слідчих СВ Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Старшим групи призначено слідчого ОСОБА_8 .
Згідно п.17,19 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як зазначено в ст.224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків. Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілий - за давання завідомо неправдивих показань. За необхідності до участі в допиті залучається перекладач. У разі відмови підозрюваного відповідати на запитання, давати показання особа, яка проводить допит, зобов`язана його зупинити одразу після отримання такої заяви. Під час допиту може застосовуватися фотозйомка, аудіо- та/або відеозапис.
Слідчим суддею встановлено, що 20.06.2019 року о 09-30 год. слідчий СВ Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 , після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування, в порушення вимог ст.224 КПК України, не проводячи допит ОСОБА_5 , відібрав письмове пояснення від ОСОБА_5 про обставини подій 19.06.2019 року, пов`язаних з інкримінуванням останньому діяння, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні письмовим поясненням, мотивуючи тим, що він, як сторона кримінального провадження відповідно до ч.8 ст.95 КПК України має право отримувати від учасників кримінального провадження та інших осіб за їх згодою пояснення, які не є джерелом доказів.
В судовому засіданні встановлено, що від дачі показань ОСОБА_5 відмовився.
21.06.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.
Вислухавши доводи захисника ОСОБА_3 і слідчого ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами заяви про відвід слідчому, слідчий суддя вважає, що заявлений захисником ОСОБА_3 відвід слідчого ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000903 не містить даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені нормами КПК України. Подана заява фактично зводиться до незгоди захисника з процесуальними діями слідчого проведеними під час досудового розслідування кримінального провадження, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу слідчого, однак з метою подальшого виключення будь-яких сумнівів щодо його упередженості, приходжу до висновку що заява про відвід підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.77,80,81 КПК України, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000903 від 19.06.2019 року, задовольнити.

Відсторонити слідчого ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000903 від 19.06.2019 року.

Копію ухвали направити заступнику начальника СВ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 для виконання, слідчим ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , захиснику ОСОБА_12 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1