Провадження № 11-кп/4820/319/19
Справа № 688/734/19 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_7 час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 30 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року в строк відбуття покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що строк перебування ОСОБА_7 , який відбував покарання за попереднім вироком, в ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 30 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року (до дня набрання вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року законної сили) не може зараховуватися за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 21 листопада 2015 року №838-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», оскільки заходи попереднього ув`язнення, що полягали у поміщенні засудженого в слідчий ізолятор для участі у судовому розгляді кримінального провадження, застосовані до нього після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду змінити та зарахувати йому час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у строк відбуття покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30 червня 2018 року до 30 листопада 2018 року.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого в підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який частково погоджувався з доводами апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнено від відбування цього покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року скасовано звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлено останнього для відбування покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року. Ухвала набрала законної сили 25 січня 2018 року.
03 лютого 2018 року ОСОБА_7 затримано та поміщено до ізолятора тимчасового тримання для направлення для відбуття покарання у виді позбавлення волі на підставі ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 17 січня 2018 року.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2018 року призначено підготовче судове засідання в справі про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Обвинуваченого ОСОБА_7 переведено з ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для подальшої доставки в судове засідання
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року затверджено угоду від 31 жовтня 2018 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 з участю захисника ОСОБА_9 . ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено узгоджене в угоді покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2017 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. Строк покарання постановлено рахувати з 03 лютого 2018 року. До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишено в умовах СІЗО.
Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838- VІІІ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В строк попереднього ув`язнення включається, в тому числі, строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046- VІІІ від 18 травня 2017 року внесено зміни до ч.5 ст. 72 КК України та передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_7 був переведений та залишений в слідчому ізоляторі ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після набуття чинності Законом № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року.
Під час дії Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року заходи попереднього ув`язнення не застосовувались, не продовжувалось їх застосування.
Підстав для зарахування періоду часу з 30 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року, про що вказував засуджений в апеляційному суді, немає.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону, про що той вказував в апеляційному суді, свого підтвердження не знайшли, відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для безумовного скасування судового рішення, в провадженні не встановлено.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог КПК України, відтак колегія суддів не знаходить підстав для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 30 червня 2018 року по 30 листопада 2018 року в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді