Номер провадження: 11-сс/813/1154/19
Номер справи місцевого суду: 523/6280/19 1-кс/523/3136/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доповненнями підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000639 від 19.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000639 від 19.04.2019 року, та продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, - до 19.07.2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просив оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його із під варти та винести окрему ухвалу про вчинення суддею та прокурором відносно родини підозрюваного кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог підозрюваний зазначив, що рішення слідчого судді є незаконним та необґрунтованим, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки слідчий суддя при продовженні запобіжного заходу не врахував, що строк застосованого 20.04.2019 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, закінчився 17.06.2019 року, тобто на час розгляду клопотання строк застосованого запобіжного заходу сплинув.

Також вказує на той факт, що слідчий суддя при продовженні строк запобіжного заходу не врахував, що в матеріалах провадження відсутні докази про наявність обґрунтованої підозри, а також, що досудовим розслідуванням не встановлено мотиви злочину, а підозра підтверджується показаннями свідків, які містять протиріччя.

Крім того звертає увагу на те, що при розгляді клопотання слідчий суддя не дав належної оцінки стану здоров`я підозрюваного, що він хворий цукровим діабетом 2 групи, панкреатитом та туберкульозом, та не була розглянута заява підозрюваного про протиправні дії працівників поліції.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Апеляційний суд вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя в цілому дотримався вимог ст.199 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до клопотання слідчого, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000639 встановлено, що 18.04.2019 приблизно о 22 години 00 хвилин у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 вийшов у двір житлового будинку по АДРЕСА_2 , де в цей час на лавці знаходились ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи у дворі вказаного житлового будинку, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , за допомогою ножа, який заздалегідь приготував для вказаної мети, тримаючи його у правій руці наніс один удар ножем у лівий бік живота ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення з пошкодженням шлунку та підшлункової залози, які за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_8 залишив місце скоєння злочину.
За даним фактом 19 квітня 2019 року ОСОБА_8 було затримано, та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбачених ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20 квітня 2019 року за клопотанням слідчого підозрюваному ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема, протоколом огляду місця події від 18.04.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом впізнання за фотокартками за участі потерпілого ОСОБА_10 від 19.04.2019 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд погоджується висновками слідчого судді про те, що слідчим в клопотанні обґрунтована наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

За таких обставин, враховуючи відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, оскільки він не працевлаштований, офіційно не одружений, не має утриманців, раніше неодноразово був засуджений, а тому числі за вчинення умисного злочину з позбавленням людини життя, зважаючи на той факт, що з місця вчинення злочину підозрюваний втік, апеляційний суд вважає, що наявна розумна підозра того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, характер та обставини злочину, який інкримінується ОСОБА_8 , відповідно до тих матеріалів, що зібрані на теперішній час у даному кримінальному провадженні, та факт вчинення підозрюваним ОСОБА_8 раніше інших злочинів проти життя, цілком обґрунтовано розцінюються як розумна підозра того, що у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, він може здійснити спроби вчиняти вплив на потерпілого та свідків з метою схилити їх до зміни своїх показань, що, в свою чергу, буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Враховуючи необхідність вчинити ряд слідчих дій у кримінальному провадженні №0000639, зокрема, отримати висновки судово-медичної експертизи потерпілого, судово-психологічної експертизи, експертизи по речам, імунологічної експертизи по ножам, цитологічної експертизи, та вчинити інші дії з підготовки обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , слідчим суддею вірно зроблений висновок про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу для завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлені.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 в частині того, що на момент розгляду слідчим суддею клопотання про продовження йому строків тримання під вартою вже закінчився строк дії попередньої ухвали про застосуванняґ до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, відповідно до змісту резолютивної частини ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.04.2019 року строк її дії визначений до 18.06.2019 року. Відповідно до положень ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.
Саме 18.06.2019 року в останній день строку, слідчим суддею Суворовського районного суду була постановлена ухвала про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .
Водночас, у зв`язку із зазначенням підозрюваним ОСОБА_8 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї даних щодо незадовільного стану його здоров`я та потреби в отриманні медичної допомоги колегія суддів вважає за необхідне з метою дотримання прав підозрюваного доручити службовим особам ДУ «Центр охорони здоров`я» ОСІ провести медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_8 та у разі необхідності надати йому належну медичну допомогу.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга з доповненнями підозрюваного ОСОБА_8 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 278, 288, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 з доповненнями залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.06.2019 року, якою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000639 від 19.04.2019 року, продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 ,підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

Доручити службовим особам ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України в Одеській області» провести обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 та у разі необхідності надати йому відповідну медичну допомогу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3