Справа № 991/1694/19
Провадження1-кс/991/2190/19
У Х В А Л А
15 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Директора Державного бюро розслідувань (далі ДБР) ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду 12.11.2019 надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Директора ДБР ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У змісті скарги заявниця зазначає, що 04.11.2019 вона звернулась до Директора ДБР ОСОБА_3 з заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 1ст.367, ч. 1 ст.111 КК України, вчинені працівниками приймальні Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України: завідувачем відділу-приймальні ОСОБА_4 , головним консультантом відділу опрацювання звернень громадян ОСОБА_5 . Зазначена заява була зареєстрована у ДБР 04.11.2019 за вх. № Д-7887/ОП. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою ОСОБА_2 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.
У зв`язку з цим, ОСОБА_2 звернулася до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність Директора ДБР ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
Дослідивши скаргу ОСОБА_2 та додані до неї матеріали, суддя керується наступним.
З огляду на зміст ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою слідчому судді серед іншого належить встановити чи підлягає скарга розгляду у цьому суді.
Частиною 1 ст. 33-1 передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
Перелік злочинів, які, на думку заявниці, було вчинено вищеперерахованими особами, а саме злочинів, передбачених ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 365, ч. 1ст.367, ч. 1 ст.111 КК України, містить корупційні злочини, зазначені у примітці до ст. 45 КК України, однак жодної з умов, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, слідчим суддею не встановлено.
Завідувач відділу-приймальні ОСОБА_4 , головний консультант відділу опрацювання звернень громадян ОСОБА_5 не належать до суб`єктів, наведених у пункті 1 частини 5 статті 216 КПК.
У заяві також не йдеться про вчинення корупційного злочину, розмір предмета якого або завдана ним шкода в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на час вчинення злочину, що є обов`язковою ознакою, передбаченою пунктом 2 частини 5 статті 216 КПК.
Обов`язковою умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, передбаченою пунктом 3 частини 5 статті 216 КПК, є вчинення злочину, передбаченого статтею 369, частиною першою статті 369-2 КК, щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, про що в заяві про вчинене кримінальне правопорушення також не йдеться.
Враховуючи наведене, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Директора ДБР ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 від 04.11.2019, не підсудна Вищому антикорупційного суду та має розглядатися слідчим суддею місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Таким чином, відсутність у слідчого судді Вищого антикорупційного суду процесуальних повноважень розглянути подану скаргу, зумовлює неможливість її розгляду по суті і, відповідно, прийняття рішення про її задоволення або відмову.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається особі, яка із нею звернулась у разі, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 33-1, 216, 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Директора ДБР ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_2 від 04.11.2019 - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1