Справа № 606/1879/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000196 від 12.06.2019р., відносно :
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Маловоди Теребовлянського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186 КК України, ч.1 ст. 162 КК України, за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
10 червня 2019 року близько 06 год. 30 хв. у ОСОБА_3 , який знаходився в будинку по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення двох скляних пляшок горілки марки "Prime World Class" ємністю 0,5 л. Реалізовуючи свій злочинний намір перебуваючи там же, ОСОБА_3 взяв в руки дві скляних пляшки горілки та направився до виходу з будинку, де в коридорі був помічений потерпілою ОСОБА_6 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 усвідомлюючи, що він діє відкрито для потерпілої, діючи умисно, відкрито, переслідуючи корисливі цілі, розуміючи протиправний характер своїх дій без застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я та без погрози застосування такого насильства покинув житловий будинок із двома пляшками горілки ємністю 0,5 л. отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми протиправними діями, які полягали у відкритому викраденні чужого майна ОСОБА_3 , завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 176,90грн.
Крім того, 12 червня 2019 року близько 12.00 год., перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_3 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, а саме: житлового будинку АДРЕСА_3 належного ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця, шляхом пошкодження віконної рами незаконно проник до житлового будинку належного ОСОБА_7 ..

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, - незаконне проникнення у житло.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно на початку червня 2019 року, зайшовши в будинок ОСОБА_6 хотів викрасти алкогольні напої, знайшов в хаті дві пляшки та почав виходити з будинку, але був помічений потерпілою, не зважаючи на потерпілу, не зміг зупинитися, викрав алкоголь, так як є залежною від алкоголю людиною. Після того зразу ж випив одну пляшку, а іншу випив згодом. В подальшому, за день чи два від вказаної події заліз в житловий будинок ОСОБА_7 , через вікно, пошкодивши раму, так як хотів знайти алкогольні напої. Вказав, що йому соромно за скоєне, щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.
Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилиися, просили розгляд кримінального провадження проводити без їхньої участі, обвинуваченого ОСОБА_3 , суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викраденні чужого майна (грабежі), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та незаконному проникненні до житла тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який одружений, не притягувався раніше до кримінальної відповідальності, враховує його вік та стан здоров`я, позицію потерпих, думку прокурора висловлену в судових дебатах.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України та ч.1 ст. 162 КК України у виді штрафу. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов потерпілими не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
З обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч. 1 ст.162 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:
- за ч. 1 ст.186 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1700 грн.
- за ч. 1 ст.162 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 грн.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що що на день постановлення вироку становить 1700 грн.
Процесуальні витрати за проведення експертизи № 1.4 -447/19 від 12 червня 2019 року в сумі 785,05грн. та за проведення експертизи № 6.1 -721/19 від 21 червня 2019 року в сумі 628,04 грн. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1