Справа № 487/7252/19
Провадження № 1-кс/487/7881/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення Слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИВ:
Начальник відділення СВ Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_9 26.09.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на свободі, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на термін до п`ятнадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки обізнаний про їх місце проживання і роботи; продовжити злочинну діяльність та скоїти нове кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_10 підозрюється у незакінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому може продовжити кримінальне правопорушення та довести свій умисел до кінця.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали, наполягали на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, прокурори вважали, що наявні усі підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, як альтернативного, у вигляді застави, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, вважав, що є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді застави.
Підозрюваний ОСОБА_10 в судовому засіданні відмовився від дачі будь-яких показів з приводу підозри, проти задоволення клопотання слідчого заперечував, підтримував думку захисника щодо можливості застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обгрнутовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003772 від 25.09.2019 року.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 прибув до України з метою реалізації раніше виниклого умислу на протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме: ОСОБА_11 .
З цією метою ОСОБА_10 25.09.2019 у вечірній час прибув до міста Миколаєва, до місця мешкання потерпілої, при цьому маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет колючо-ріжучої дії.
25.09.2019, близько 21.39 год. Оздоган Айкут, перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Наваринська, 25, реалізуючи раніше виниклий умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх намірів та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, заздалегідь заготовленим предметом колючо-ріжучої дії наніс не менше п`яти ударів ОСОБА_11 в область спини, від чого у останньої утворились тілесні ушкодження у вигляді множинних колото-різаних ран (5 ран спини), проникаючі в черевну порожнину, поранення печінки, внутрішньо-черевна кровотеча, проникаюча в праву плевральну порожнину з пораненням діафрагми, відкритий пневматорокс.
Однак, ОСОБА_10 не довів свого умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як його дії були зупинені сторонніми особами, свідками вказаного кримінального правопорушення.
26.09.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 , це, зокрема, дані рапорту інспектора УПП в Миколаївській області, лейтенанта поліції ОСОБА_12 , протоколів огляду місця події від 25.09.2019 р., 26.09.2019 р., затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.09.2019 р., допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та впізнання за фотознімками за їх участі, допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , протоколу огляду диску з відеозаписом з місця події від 27.09.2019 р., заяви потерпілої ОСОБА_11 від 27.09.2019 р., виписки з історії хвороби ОСОБА_11 .
ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; підозрюваний є громадянином Федеративної Республіки Німеччини, не має стійких соціальних зв`язків в Україні за місцем здійснення досудового розслідування, був затриманий поліцейськими за межами міста Миколаєва на автомобільному шляху національного значення Благовіщенське-Вознесенськ-Миколаїв, Київське шосе, 222 кілометр, по напрямку місто Миколаїв-місто Вознесенськ. Слідчий суддя вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може покинути територію України, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також суд вважає, що існують ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_21 незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, які дали свідчення, що підтверджують вину ОСОБА_7 , оскільки останній обізнаний про їх місце проживання та роботи.

Крім того встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_10 може продовжити вчиняти неправомірні дії щодо потерпілої ОСОБА_11 . Зі змісту заяви ОСОБА_11 та її пояснень від 29.08.2019 року до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області вбачається, що ОСОБА_11 вже зверталася до компетентних органів про вжиття заходів до громадянина Німеччини ОСОБА_7 з приводу погрози спричинення тілесних ушкоджень.
Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілої, яке могло спричинити її загибель, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу та визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком на 60 днів, до 23 листопада 2019 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошений 30.09.2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1