Справа № 522/3867/18
Провадження № 1-кп/522/562/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000362 від 09.02.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Одеси, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.07.2015 р. Київським районним судом м. Одеси, за ст.ст. 186 ч. 2, 118, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі,

- 11.09.2017 р. Малиновським районним судом м. Одеси, за ч. 1 ст. 309 КК України, до штрафу 850 гривень,

- 06.02.2018 р. Приморським районним судом м. Одеси, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України - 2 роки іспитового строку,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

свідка ОСОБА_12

В С Т А Н О В И В:

09.02.2018 року, біля 12 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , та невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на розі вулиць Ковальської та Спирідонівської в м. Одесі побачили ОСОБА_11 , яка проходила повз них та розмовляла по мобільному телефону.

Побачивши у потерпілої мобільний телефон у ОСОБА_4 та невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виник спільний злочинний намір, направлений на відкрите заволодіння майна, яке знаходилось при ОСОБА_11 , а саме мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmі 4-Х».

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, ОСОБА_4 та невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, дочекавшись поки ОСОБА_11 договорить по телефону, та в момент, коли потерпіла поклала свій телефон марки «Хіаоmі Redmі 4-Х», в корпусі золотого кольору, вартістю 4300 гривень, з двома сім-картами операторів Лайфселл та Київстар, які вартості не мають, собі до правої кишені куртки, ОСОБА_4 разом з невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, підійшли до потерпілої ззаду, де ОСОБА_4 відкрито заволодів вищевказаним майном, після чого передав викрадене майно невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, який з місця скоєного ними кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку, а ОСОБА_4 був затриманий, спричинивши тим самим ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 4300 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючою ознакою відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав та показав, що він цього не робив, потерпіла на нього показала, так як вони вони 40 хвилин були разом у райвідділі. До нього підійшов чоловік та привів до дівчини й сказав, що у неї щось вкрали, а вона не знала, що у неї пропало.

Не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується:

- допитом потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що в той день гуляла з малолітньою дитиною і розмовляла по телефону, після розмови поклала телефон у карман, почула шаги. Її хтось штовхнув ззаду, після чого телефону вже не було у кармані. Її покликав чоловік, який затримав обвинуваченого. Він бачив як ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, викрали телефон. Потерпіла вказала, що вона впевнена, що саме ОСОБА_4 заволодів її телефоном, оскільки після затримання він заявив їй, що телефон їй віддадуть «на кварталі». Оговорювати обвинуваченого в неї підстав не має. Більш того, що особа, яка безпосередньо затримала обвинуваченого, прямо вказала на нього, як на особу, яка викрадала телефон. Також потерпіла пояснила, що ОСОБА_4 , при затриманні, вів себе агресивно, погрожував предметом схожим на ніж, після такого вона була дуже налякана, так як була з маленькою дитиною і пережила великий стрес. Від цивільного позову в судовому засіданні відмовилась;

- допитом свідка ОСОБА_12 , який показав, що проходив по вулиці та почув крики, коли обвинувачений побіг у мою сторону намагався його затримати, у нього в руці був металевий предмет. Також обвинуваченого намагався затримати молодий чоловік. Після приїзду поліції, вимагали обвинуваченого викласти все з карману. Був предмет схожий на ніж. Дівчина просила віддати телефон;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.02.2018 року, згідно якого потерпілою ОСОБА_11 було впізнано особу зображену на фотознімку № 4, як ОСОБА_4 ;

- фототаблицею до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.02.2018 року.

Показання потерпілої і свідка повністю спростовують версію обвинуваченого про його непричетність до скоєння кримінального правопорушення.

Вказані особи попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення і підстав оговорювати обвинуваченого у них не має.

До показань ОСОБА_4 про його непричетність до інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд відноситься критично, оскільки він користується своїм правом на захист.

Таким чином, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину за встановлених судом обставин, які підтверджуються сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а саме, що він будучи раніше судимий, через три дні скоїв вищевказане кримінальне правопорушення, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є захворювання туберкульоз лівої легені. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком від 06.02.2018 р. Приморського районного суду м. Одеси за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 відмовити, у зв`язку з її відмовою від позову.

Речові докази по справі не заявлено.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що термін його попереднього ув`язнення, з 09 лютого 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання по день набрання вироком законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 337, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком від 06.02.2018 р. Приморського районного суду м. Одеси за ст.ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України, та остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 09 лютого 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, з 09 лютого 2018 року, тобто з моменту його фактичного затримання по день набрання вироком законної сили, слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_11 відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

06.11.2019