ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/1869/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2491/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Продовження строку тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , без участі інших учасників, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого та захисника обвинуваченого на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 08.07.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою колегії суддів Зміївського районного суду Харківської області від 08.07.2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05 вересня 2019 року, обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно обвинувального акта №0000745 від 30.08.2017 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000068 від 31.03.2018 обвинувачуються: ОСОБА_7 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення, інше сховище, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_8 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, інше приміщення, інше сховище, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_9 - у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло та інше приміщення, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно обвинувального акта №0000132 від 31.08.2018 ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно.

Згідно обвинувального акта №0000029 від 21.01.2019 ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000029 ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 21 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ"Харківській слідчий ізолятор", з визначенням розміру застави - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В подальшому, під час судового провадження, Зміївським районним судом строк запобіжного заходу продовжено.

Судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , яке мотивоване тим, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та відсутні підстави для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

На думку прокурора ОСОБА_7 , який перебуваючи під домашнім арештом обвинувачується у новому кримінальному правопорушенні, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На вищевказану ухвалу суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_10 , подано апеляційні скарги, в яких викладено прохання про скасування ухвали про продовження строку тримання під вартою та обрання міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням обвинуваченого під вартою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарг, обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу свою та захисника, і просив про відмову в продовженні строку тримання під вартою та обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №4-р/2019 від 13 06 2019 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тому, беззаперечно, оскаржуване судове рішення має бути переглянуте судом апеляційної інстанції з дослідженням всіх доводів поданих апеляційних скарг.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання про продовження строку дії міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 по даній справі, суд першої інстанції прийняв до уваги ту обставину, що він обвинувачується у вчиненні сукупності тяжких однорідних злочинів, за які найсуворіше покарання передбачене у виді позбавлення волі на строк до 6 років, у поєднанні з відомостями щодо їх вчинення, у тому числі, за попередньою змовою групою осіб у період часу з 07.08.2017 по 08.01.2019, вказують на наявність ризиків вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від суду.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 , посилається на наявність і обвинуваченого двох малолітніх дітей, перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Також є клопотання від трудового колективу про взяття на поруки ОСОБА_7 . Однак, ці обставини перевірялась судом першої інстанції і були прийняті до уваги при прийнятті судового рішення, що оскаржується.

В своїй апеляційній скарзі захисник серед інших доводів посилається на відсутність заперечень у потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , стосовно більш м`якого запобіжного заходу, а потерпілий ОСОБА_13 вважав за можливе змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який. Однак і ці обставини перевірялась судом першої інстанції і були прийнята до уваги при прийнятті судового рішення, що оскаржується.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів кримінального провадження, на час постановлення оскаржуваної ухвали в даному кримінальному провадженні не були допитані всі свідки, судом не встановлені та не перевірені всі фактичні обставини справи, судовий розгляд наразі триває.

В той же час Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Таким чином дослідивши представлені матеріали, районним судом було враховано ризики вчинення нових кримінальних правопорушень, а також неефективність застосованого раніше запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того суд прийняв до уваги необхідність проведення по справі чергових судових засідань, які мають бути призначені по справі.

Тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції по даній справі, апеляційний суд приймає до уваги згадане рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року в тій його частині, де звернуто увагу на необхідність дотримання вимог п.1 ч.1 ст.178 КПК України щодо оцінки в сукупності всіх обставин, у тому числі вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення.

Крім того, як випливає із вищевказаного Рішення Конституційного Суду України, на даний час, коли кримінальна справа знаходиться у провадженні суду першої інстанції, то тепер уже суд має перебирати на себе, як ризики можливої втечі обвинуваченого, так і забезпечення його участі в судових засіданнях.

Таким чином, доводи в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника щодо відсутності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу не грунтуються на матеріалах розглядуваних кримінальних проваджень, які містять відомості щодо неефективності раніше застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На думку колегії суддів апеляційного суду, підстав для скасування судового рішення суду першої інстанції, за обставин, викладених в апеляційних скаргах, на даний час не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 197, 199, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 08.07.2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та захисника обвинуваченого,- залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ ____________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4