Справа №461/2089/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року м. Львів
Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004918 від 31.10.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , громадянина України, уродженця м. Львова, українця, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме: 10.06.2019 року вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 24.09.2019 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
30 жовтня 2019 року, в період часу з 17 годин 30 хвилин до 18 годин 10 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні маршрутного таксі №46, що здійснювала маршрут «вул. Миколайчука Санта Барбара», під час руху вказаного транспортного засобу на ділянці руху від зупинки громадського транспорту «Готель Львів», що знаходиться поблизу будинку №7 на пр. Чорновола у м. Львові до зупинки громадського транспорту «Князя Романа», що знаходиться поблизу будинка №3 на вул. Князя Романа у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав із кишені пальта ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 6196 гривень, сім карту мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , вартістю 50 гривень, сім карту мобільного оператора «Лайфселл» № НОМЕР_4 , вартістю 50 гривень, чорний силіконовий чохол з білими візерунками, вартістю 100 гривень та банківську карту «ТАСКОМБАНКУ» НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 .
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані як крадіжка, вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненному кримінальному правопорушенні, яке йому інкриміновано, визнав повністю, дав пояснення, які в повній мірі відповідають встановленим фактичним обставинам скоєного злочину, які ним не заперечуються і не спростовуються. Зокрема, пояснив, що 30 жовтня 2019 року, в період часу з 17 годин 30 хвилин до 18 годин 10 хвилин, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №46, що здійснювала маршрут «вул. Миколайчука Санта Барбара», під час руху вказаного транспортного засобу, таємно викрав із кишені пальта ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», чорного кольору, із сім картами мобільних операторів «Київстар» та «Лайфселл», чорний силіконовий чохол з білими візерунками та банківську карту.
Враховуючи те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного злочину та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Враховуючи вимоги ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_5 є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, не працює, має середню освіту, а тому суд дійшов висновку, що покаранням обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.09.2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 1 (одного) року 6 (шість) місяців обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відтак, при призначенні покарання суд враховує положення ч.4 ст.71 КК України, відповідно до якого, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, шляхом поглинення більш суворого покарання за цим вироком, менш суворим покаранням за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24 вересня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi Note 5», чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 та банківську карточку чорного кольору, на ім`я « ОСОБА_7 », банку «ТАСКОМБАНК», НОМЕР_5 - залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1