УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003691 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого, не одруженого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 .

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, встановлено іспитовий строк три роки та на нього покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судом першої інстанції встановлено, що04 травня 2017 року приблизно в 15 год. 00 хв, по вул. Волинській, буд. 31, в м. Києві ОСОБА_5 за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та поряд з вказаним будинком незаконно збув за гроші в сумі 1500 грн., шість поліетиленових пакетиків з пазовими замками в середині яких знаходилася пластиліновоподібна речовина коричневого кольору та три поліетиленових пакетики з пазовими замками в середині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.

04 травня 2017 року в період часу з 15 год. 30 хв. по 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Новогородська, 1 у « ОСОБА_8 » було вилучено шість поліетиленових пакетиків з пазовими замками в середині яких знаходилася пластиліноподібна речовина коричневого кольору та три поліетиленових пакетики з пазовими замками в середині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, які були поміщені у пачку з-під цигарок «Sobranie», які він придбав у ОСОБА_5 , в рамках проведення оперативної закупки.
Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,693 г, 0,714 г, 0,793 г, 0,737 г, 0,759 г, 0,766 г, 0,765 г, 0,756 г та 0,768 г.
Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,751 г.
Крім того, 17 травня 2017 року приблизно в 20 год. 10 хв. по вул. Волинській, буд. 31, в м. Києві ОСОБА_5 за попередньою домовленістю зустрівся з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_8 » та поряд з вказаним будинком незаконно збув за гроші в сумі 1000 грн., один поліетиленовий пакетик з пазовим замком в середині якого знаходилася пластиліновоподібна речовина коричневого кольору та три поліетиленових пакетики з пазовими замками в середині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.
17 травня 2017 року в період часу з 20 год. 40 хв. по 21 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Новогородська, буд. 1 у « ОСОБА_8 » було вилучено чотири поліетиленових пакетики з пазовими замками в середині яких знаходилася пластиліноподібна речовина коричневого кольору та три поліетиленових пакетики з пазовими замками в середині яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, які він придбав у ОСОБА_5 , в рамках проведення оперативної закупки.
Маса смоли канабісу становить 1,64 г.
Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 0,777 г, 0,749 г та 0,790 г.
ОСОБА_5 17 травня 2017 року в невстановлений судом місце та час, безоплатно передав ОСОБА_9 один поліетиленовий пакетик з пазовим замком в середині якого знаходилася пластиліноподібна речовина коричневого кольору та один поліетиленовий пакетик з пазовим замком в середині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору.
17 травня 2017 року в період часу з 22 год. 40 хв. по 23 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Волинська, буд. 31 у ОСОБА_9 було вилучено один поліетиленовий пакетик з пазовим замком в середині якого знаходилася пластиліновоподібна речовина коричневого кольору та один поліетиленовий пакетик з пазовим замком в середині якого знаходилася подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, які остання безоплатно придбав у ОСОБА_5
Маса смоли канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,21 г.
Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,35 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.
В доводах апеляційної скарги прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин злочину, вважає, що судом першої інстанції ОСОБА_5 призначене покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та його особі, внаслідок м`якості.
Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції, не зважаючи на те, що санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до дев`яти років з конфіскацією майна, призначив ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Прокурор зазначає, що крім значного пом`якшення основного покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, судом ще не застосовано обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна. Апелянт зазначає, що судом взагалі не вирішено питання про застосування чи не застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. Крім того, прокурор звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо не призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді конфіскації майна, судом не прийнято до уваги дані, що характеризують його особу.
На думку апелянта, суд першої інстанції не міг призначати обвинуваченому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України одночасно. Він звертає увагу на те, що судом фактично проігноровано, що злочин, в якому ОСОБА_5 визнаний винуватим, відноситься до тяжких та містить в собі три епізоди.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши дані про особу обвинуваченого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оскаржуючи вирок суду в частині призначеного покарання, прокурор вважає, що таке покарання не відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
З такими доводами не погоджується колегія суддів та зазначає, що призначення покарання носить індивідуальний характер, його вид та розмір визначається з урахуванням положень ст. 65 КК України.
Відповідно до встановлених судом першої інстанції фактичних обставин ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин. Проте, ступінь тяжкості вчиненого злочину не може бути безумовною підставою для призначення покарання лише у виді позбавлення волі.
За приписами ч. 2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Отже, призначаючи покарання, суд, окрім ступеню тяжкості вчиненого особою злочину, повинен врахувати особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, як то передбачено ст. 65 КК України.
Колегія суддів вважає, що цих положень закону суд дотримався в повній мірі.
Дійшовши висновку про призначення ОСОБА_5 покарання нижчого від нижчої межі та про можливість виправлення обвинуваченого без його відбування, суд вказав які обставини він враховує, застосовуючи ст. 69 КК України та які обставини дають підстави для застосування ст.75 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений неодноразово висловлювався, що жалкує, що скоїв злочин, та завіряв суд, що більше ніколи не буде порушувати закон.
Тому судом обґрунтовано визнано обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого.
Щире каяття ОСОБА_5 висловлював також протягом апеляційного розгляду провадження.
Як видно із журналів судових засідань провадження в суді першої інстанції розпочато в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_5 визнав вину в повному обсязі.
Крім того, як вірно встановлено судом, ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю злочину, надавши всю необхідну інформацію правоохоронним органам для його розкриття.
За відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов правильного висновку про те, що вищевказані дві обставини, які пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що стало законною підставою для призначення ОСОБА_5 покарання нижчого від нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, обставини вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України та при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, судом враховані різні обставини, що узгоджується зі сталою судовою практикою, сформованою Верховним Судом.
Приймаючи рішення про призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України судом враховано те, що ОСОБА_5 виключно позитивно характеризується за місцем роботи, на його утриманні перебуває особа похилого віку.
Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження, на час проведення досудового розслідування до ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід тримання під вартою, який в подальшому був змінений на особисте зобов`язання. Як пояснив обвинувачений в суді апеляційної інстанції, перебуваючи під вартою, в нього погіршився стан здоров`я, що пов`язано з його стосунками з особами, які перебували з ним в місцях попереднього ув`язнення.
Наявність у ОСОБА_5 захворювань підтверджується наявними в матеріалах справи копіями медичних документів.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 50 КК України, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Отже, незважаючи на суспільну небезпечність скоєного ОСОБА_5 злочину колегія суддів вважає, що з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, його молодого віку, стану здоров`я, бездоганної поведінки після звільнення з місць попереднього ув`язнення та з урахуванням того, що в даному конкретному випадку суспільний інтерес не може переважати над принципом особистої свободи, висновок суду про можливе виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання з випробуванням є вірним та таким, що відповідає принципу індивідуалізації покарання.
Відповідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки при вирішенні питання про доведеність чи недоведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, вразі ухвалення обвинувального вироку.
Колегія суддів вважає, що в оскаржуваному вироку наведені належні і достатні мотиви його ухвалення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, зокрема тих, які впливають на призначення покарання, та прийнято рішення у відповідності до норм матеріального права з дотриманням положень кримінального процесуального закону.
Отже, судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, відтак підстав для його скасування не має.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3