ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/188/19 Справа № 711/8264/18 Категорія: ч.1 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурораОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0009749 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вікнено Катеринопільського району Черкаської області, громадянин України, маючий на утриманні малолітню дитину, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі пункту в) ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь:

- потерпілої ОСОБА_9 матеріальні збитки в сумі 1110 грн., моральні збитки в сумі 5000 грн., процесуальні витрати за надання правової допомоги 4000 грн.;

- держави витрати на залучення експертів в сумі 572 грн..

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 29.12.2016 близько 17-50 години, керуючи технічно справним автомобілем «Мазда 323», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом на проїзній частині бул. Шевченка біля буд. 352 до перехрестя бул. Шевченка з вул. Кривалівська в м. Черкаси, при цьому змінюючи напрямок свого руху ліворуч в напрямку вулиці Кривалівська, проявив неуважність та порушив вимоги п. 2.3 б), п. 10.9 Правил дорожнього руху України, грубо порушуючи вказані пункти правил безпеки дорожнього руху, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, рухаючись заднім ходом на проїзній частині бул. Шевченка біля буд. 352 до перехрестя бул. Шевченка з вул. Кривалівська, не впевнився в безпеці, а продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину бул. Шевченка зліва направо відносно напрямку руху автомобіля заднім ходом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_9 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/93 від 31.01.2017 та додаткової судово-медичної експертизи № 02-01/1107 від 26.09.2018, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я у вигляді травми лівого передпліччя з переломом променевої кістки, забоєм, набряком та крововиливом м`яких тканин лівого передпліччя, травми куприку з вивихом хребців, забоєм та набряком м`яких тканин куприкової ділянки.

Заподіяння потерпілій ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/686 від 20.08.2018, знаходиться у прямому причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля Мазда 323, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вироком суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив вирок суду змінити в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , та відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілої в повному обсязі.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що судом будо задоволено цивільний позов потерпілої , який не був доведений документально.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час апеляційного розгляду змінив апеляційні вимоги, пояснив, що не згідний з вирішенням цивільного позову потерпілої про стягнення лише моральної шкоди, просив змінити вирок суду та в задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди відмовити; думку захисника ОСОБА_11 , який підтримав апеляційні вимоги обвинуваченого; думки прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вирок суду в частині доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, правильності кваліфікації його дій, виду та розміру призначеного йому покарання ніким з учасників судового провадження не оспорюється.

Ухвалюючи вирок щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції в достатній мірі дотримався вимог, передбачених ст. 370, 374 КПК України, в тому числі - і при вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 ..

Оскільки в ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 змінив апеляційні вимоги та просив вирок суду скасувати лише в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 щодо стягнення на її користь моральної шкоди, тому апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 з врахуванням змінених апеляційних вимог.

Так, згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЦК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до положень ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вказані вимоги судом першої інстанції дотримані в повному обсязі, а тому, виходячи із засад розумності і справедливості, характеру та глибини фізичних і душевних страждань потерпілої ОСОБА_9 , які вона зазнала внаслідок ДТП: заподіяння їй тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я , перебування потерпілої в депресивному стані внаслідок пережитого стресу після ДПТ, необхідність звернень до лікувальних закладів за медичною допомогою, порушення нормального укладу життя, як самої потерпілої, так і її рідних, які здійснювали за нею догляд, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілій внаслідок ДТП сумі 5000 грн . визначений вірно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральної шкоди у розмірі 5000 гривень є законним, вмотивованим та обґрунтованим, а посилання апелянта на незаконність вироку місцевого суду в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення на користь потерпілої моральної шкоди, є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :