Справа № 166/1435/18 Провадження №11-кп/802/464/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000446 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в радгоспі ім. Постишева Боровського району Харківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, непрацюючий, в порядку ст. 89 КК України на момент вчинення даного злочину - несудимий, засуджений вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 26.10.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання ОСОБА_7 призначено за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 26.10.2018 року, та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 09 жовтня 2018 року.
Міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишено до набрання вироком законної сили.
Вирішено питання про судові витрати та речові докази.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що після вчинення в період з 15 по 21 квітня 2018 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повторно 08 жовтня 2018 року, близько 23 год., знаходячись на подвір`ї по АДРЕСА_2 , з корисливою метою, умисно, таємно викрав велосипед ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на суму 866 гривень 67 копійок.
В своїй апеляційній скарзі захисник не оспорюючи фактичних обставин провадження, вважає вирок занадто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання та виправлення винного. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці із застосуванням положень ст..75 КК України щодо звільнення від відбуття покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим,
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, є правильними і ґрунтуються на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України також є безпідставними.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Статтею 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.
Як убачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується негативно, схильний до зловживання спиртних напоїв та до вчинення крадіжок, на момент вчинення злочину був несудимим відповідно до вимог ст. 89 КК України, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілої особи, яка не наполягала на суворому покаранні, а тому прийшов до вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.
До обставин, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд відніс вбачає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування збитків потерпілій.
Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання судом не встановлено.
Відповідно, обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, та враховуючи висновки суду апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд врахував усі ті обставини, на які захисник вказує в поданій апеляційній скарзі.
Крім того суд першої інстанції призначив мінімальне покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченої санкцією відповідної статті Кримінального закону та остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Ратнівського районного суду від 26.10.2018 року, що свідчить про врахування в повній мірі судом першої інстанції всіх обставин провадження при визначенні виду і розміру покарання, призначеного ОСОБА_7 , та безпідставність доводів щодо призначення покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст.75 КК України.
Інші доводи апеляційної скарги захисника не заслуговують на увагу так як були предметом розгляду у судді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.
Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційних скаргах обвинуваченого та прокурора, колегія суддів не вбачає
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: