Справа № 442/4614/19
Провадження № 1-кп/442/311/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000964 від 03.06.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник, Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не є, раніше згідно ст.. 89 КК України не судимого,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 03.03.2019 орієнтовно об 11 год. 30 хв. перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , шляхом злому металопластикового вікна проник у вказаний будинок, де з житлової кімнати викрав жіночий гаманець вартістю 250 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 , в якому знаходились грошові кошти в сумі 500 грн., 90 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 03.06.2019 становлять 2416 грн. 92 коп., 40 євро, які згідно курсу Національного банку України станом на 03.06.2019 становлять 1197 грн. 82 коп., при цьому, будучи виявленим потерпілою та свідками, на їх оклики не зупинився, а продовжив свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, вистрибнув з таким через вікно житлового будинку та втік, заподіявши майнову шкоду потерпілій на загальну суму 4364 грн. 74 коп..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також пояснив, що йшов по вулиці і побачив у будинку відкрите на провітрювання вікно. Зайшов на подвір`я, постукав у вхідні двері, ніхто не відчиняв і тоді вирішив залізти у будинок через вікно. Шляхом злому металопластикового вікна проник у вказаний будинок де із серванту викрав гаманець, чи були кошти в ньому не бачив. Почув, як у двері хтось почав стукати, тоді він через вікно ванної кімнати втік. За ним бігли двоє чоловіків, яких він не знає, однак йому вдалося втекти. Гаманець викинув у річку, кошти з відтам не витягував. Також повідомив, що на місці злочину забув свою металеву флягу із шкіряними вставками. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає та просить суд суворо його не карати. Просить у потерпілої пробачення та обіцяє відшкодувати завдану шкоду.

Потерпіла ОСОБА_4 , в судовому засіданні суду пояснила, що до обвинуваченого має претензії матеріального характеру, щодо міри покарання, покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з проникнення у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховуєступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який згідно ст.. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не знаходиться, потерпіла, щодо міри покарання покладається на думку суду та має до нього претензії матеріального характеру, має на утриманні дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажає відшкодувати завдану матеріальну шкоду та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд дійшов до переконання, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і впливають на можливість пом`якшення йому покарання, а тому виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів та досягнення мети у вихованні обвинуваченого в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Судових витрат не має.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та обрати йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази:

- металеву флягу із шкіряними вставками, яка належать обвинуваченому ОСОБА_5 та знаходиться на зберіганні в Дрогобицькому ВП ГУ НП у Львівській області - повернути ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1