Справа № 638/2574/16-к
Провадження №1-кп/638/237/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.09.2019

26.09.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

цивільного позивача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, (засіб зв`язку НОМЕР_1 ), у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановив:

16.01.2014, о 06:00 год., ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому рухався по пр. Людвіга Свободи в м. Харкові з боку вул. Ахсарова в напрямку пр. Перемоги, зі швидкістю 60 км/год. На шляху прямування, в районі розташування будинку №35 по пр. Людвіга Свободи ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 12.2 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину з права наліво по напрямку руху автомобіля «Daewoo Lanos».

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку і мозочка та наявність масивних крововиливів у м`які покрови голови, крововиливу в правий скроневий м`яз, садна і синця в лобній області ліворуч, садна в лівій виличній області, у зовнішнього кута правої брові, в області лівого кута нижньої щелепи; закриті переломи 1-9 лівих ребер по середньо-паховій лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини; розриви паренхіми на задніх поверхнях легень, крововиливи в прикореневі відділи легень, крововиливи в плевральні порожнини і в жирову капсулу лівої нирки; багато осколкові переломи велико- і мало-гомілкових кісток лівої гомілки з масивними темно-червоного кольору крововиливами в навколишні м`які тканини та наявністю великої рани на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, множинні дрібні садна на тильній поверхні обох кистей.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 загинула, причиною смерті останньої явилася несумісна з життям поєднана травма голови, тулуба і кінцівок.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 полягало в тому, що він, керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , обрав таку швидкість руху транспортного засобу, що не відповідала умовам видимості дороги та при виникненні небезпеки для його руху у вигляді пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїжджу частину з права наліво по напрямку руху транспортного засобу, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобілю та скоїв наїзд на вказаного пішохода, внаслідок чого остання загинула на місці пригоди.

Порушення Правил безпеки дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Після зіткнення пішохода ОСОБА_8 з автомобілем «Daewoo Lanos» під керуванням ОСОБА_7 , вона впала на проїзджу частину і її переїхав автомобіль «Рено», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 від чого вона отримала тілесні ушкодження, які також стали причиною її смерті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, та пояснив, що 16.01.2014, в 06:00 год., він керував автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому рухався по пр. Людвіга Свободи в м. Харкові з боку вул. Ахсарова в напрямку пр. Перемоги, зі швидкістю приблизно 60 км/год. Були несприятливі погодні умови, а саме погана видимість, йшов дощ. Коли побачив перед собою пішохода - жінку, повернув руль ліворуч, але уникнути зіткнення автомобіля з пішоходом не вдалося. Вважає, що отримані потерпілою тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, виникли внаслідок наїзду на неї другого автомобіля, який переїхав потерпілу після зіткнення останньої з автомобілем ОСОБА_7 .

Позиція обвинуваченого не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, його провина в інкримінованому злочині підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2014 за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 35-в, зі схемою та фото таблицею, в якому зафіксовано обставини злочину;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що його дружина ОСОБА_8 16.01.2014, близько 06:00 год. ранку вийшла із дому. Після чого йому повідомили, що остання загинула в результаті скоєння наїзду на неї автомобіля. Також, потерпілий ОСОБА_4 вказував, що його жінка переходила дорогу завжди по пішохідному переходу. Просив задовольнити його позовну заяву, стягнути з ОСОБА_7 матеріальну та моральну шкоду;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 16.01.2014, близько 06:00 год. ранку, керував автомобілем Рено д.н. НОМЕР_3 , рухався по пр. Людвіга Свободи в м. Харкові з боку вул. Ахсарова в напрямку пр. Перемоги. Погодні умови були дуже погані. Вказував, що перед ним, праворуч від його автомобіля, рухався автомобіль «Daewoo Lanos». При русі автомобіля відчув, що наїхав на щось, зупинився і побачив, що під колесами лежить жінка. Автомобіль «Daewoo Lanos», який їхав перед ним, поїхав далі, потім розвернувся та зупинився. Тоді він зрозумів, що автомобіль «Daewoo Lanos» збив людину;

- даними висновку експерта №172-Дм/14, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 стала поєднана травма тіла, несумісна з життям. Відносно тяжкості, дана травма, яка утворилася по єдиному механізму, має ознаки тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя;

- даними висновку експерта №161-КЕ/522/2014, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 є поєднана травма голови, тулуба та кінцівок, з ушкодженнями головного мозку, легенів та печінки, що супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею. Між пошкодженнями голови та тулуба і настанням смерті ОСОБА_10 є прямий причинно-наслідковий зв`язок;

- даними висновку експерта №234-КЕ/2014, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 була поєднана травма голови, тулуба та кінцівок, з пошкодженням головного мозку, легенів, та печінки, які супроводжувалися масивною внутрішньою кровотечею;

- даними висновку судової автотехнічної експертизи №8347, згідно якого у даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України; водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 12.2 та 12.3. Правил дорожнього руху України, та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП;

- даними висновку експерта №407/12397-КЕ/2015, згідно якого в умовах ДТП 16.01.2014 ОСОБА_8 внаслідок наїзду автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , були спричинені тілесні ушкодження, які утворились переважно за рахунок удару-струсу: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під м`які мозкові оболонки великих півкуль головного мозку і мозочка та наявністю масивних крововиливів у м`які покрови голови, крововиливу в правий скроневий м`яз, садна і синця в лобній області ліворуч, садна в лівій виличній області, у зовнішнього кута правої брові, в області лівого кута нижньої щелепи; закриті переломи 1-9 лівих ребер по середньо-пахвовій лінії з крововиливами в навколишні м`які тканини; розриви паренхіми на задніх поверхнях легень, крововиливи в прикореневі відділи легень, крововиливи в плевральні порожнини і в жирову капсулу лівої нирки; багато осколкові переломи велико- і мало-гомілкових кісток лівої гомілки з масивними темно-червоного кольору крововиливами в навколишні м`які тканини та наявністю великої рани на задній поверхні верхньої третини лівої гомілки, множинні дрібні садна на тильній поверхні обох кистей. Також ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження, які виникли переважно за рахунок стиснення між тупими твердими предметами внаслідок наїзду автомобіля «Рено», р.н. НОМЕР_3 . Причиною смерті ОСОБА_8 явилась несумісна з життям поєднана травма голови, тулуба і кінцівок, тобто ушкодження, отримані внаслідок наїзду автомобілів «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_2 і «Рено», р.н. НОМЕР_3 , в сукупності. Ушкодження, які утворились внаслідок наїзду автомобілів «Деу Ланос» і «Рено» самі по собі, тобто окремо, являються смертельними. Таким чином, зазначені ушкодження, як окремо так у в сукупності, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 ;

- даними протоколів проведення слідчих експериментів та схем до них від 13.12.2014, від 03.02.2015; від 08.04.2015;від 16.04.2015 в ході яких учасники події на місці розповіли і показали обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Вищезазначені докази суд вважає належними та допустимими, такими, що узгоджуються між собою і які в сукупності підтверджують ту обставину, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

З урахуванням доказової бази суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_7 в тій частині, що смерть пішохода настала не з його вини, суперечать зібраним та дослідженим доказам. Судово-медичною експертизою встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 явилась несумісна з життям поєднана травма голови, тулуба і кінцівок, тобто ушкодження, отримані внаслідок наїзду автомобілів «Деу Ланос», р.н. НОМЕР_2 і «Рено», р.н. НОМЕР_3 , в сукупності, однак ушкодження, які утворились внаслідок наїзду автомобілів «Деу Ланос» і «Рено» самі по собі, тобто окремо, являються смертельними. Таким чином, зазначені ушкодження, як окремо так у в сукупності, знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує, що він скоїв тяжкий злочин; раніше не судимий; на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває; є інвалідом 2 групи; характеризується задовільно.

Обставин, які пом`якшують, обтяжують покарання, судом не виявлено.

Враховуючи викладене, обставини справи і тяжкість вчиненого злочину, суд приходить до висновку, про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

По справi наявнi судовi витрати на залучення експертiв в зв`язку з проведенням судово-медичної експертизи №10 від 23.04.2014 вартiстю 1108,80 грн., а також автотехнічної експертизи №317/15 від 01.07.2015 вартістю 491,04 грн. Загальна сума витрат на залучення експертів в розмірі 1599,84 грн. підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому він, з урахуванням уточнень, просив стягнути з ОСОБА_7 , ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»» матеріальну шкоду в розмірі 1217,33 грн., моральну шкоду в розмірі 150000 грн.; стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»» на його користь відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілої в розмірі 43848 грн; стягнути з ОСОБА_7 на його користь кошти, витрачені на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

В обгрунтування зазначених вимог ОСОБА_4 посилався на те, що внаслідок винних дій обвинуваченого він втратив найдорожчу людину, в зв`язку з чим йому була завдана моральна шкода в розмірі 150000 грн.

Також позивач вказує, що внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого він зазнав матеріальних збитків, які полягають в зроблених ним витратах на поховання та помини дружини, які були організовані ним з сином після поховання, на дев`ять та сорок днів. Разом витрати на придбання харчів для поминів склали 1187,33 грн.; витрати на поховання дружини в розмірі 3664,77 грн. і замовлення обіду на помини в кафе в розмірі 1930 грн. зробив їх син ОСОБА_5 . Крім того, для захисту своїх інтересів та представництва їх в органах досудового слідства, прокуратурі та суді, позивач змушений був скористатися послугами адвоката, за які ним сплачено 3000 грн. Також була сплачена комісія банку за переказ коштів на правову допомогу в розмірі 30 грн.

Позивач вказує, що відповідно до матеріалів справи, цивільна відповідальність ОСОБА_7 застрахована, в зв`язку з чим до справи в якості співвідповідача залучена страхова компанія.

Посилаючись на вимоги ст. 1200 ЦК України, ОСОБА_4 зазначає, що на день загибелі дружини він був пенсіонером. На день настання страхового випадку розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн., таким чином регламентна виплата має становити 1218,00 х 36 = 43848 грн.

Посилаючись на п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вказує, що має право на відшкодування моральної шкоди з боку страхової компанії в розмірі 1218,00 х 12 = 14616,00 грн.

Також, посилаючись на положення п. 27.4. ст. 27 зазначеного закону, позивач вказує, що страховик має відшкодувати йому витрати, які він здійснив на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Обвинувачений, а також його захисник визнав заявлений цивільний позов частково, посилаючись на те, що ОСОБА_7 вже відшкодував частину заявленої позивачем суми і має намір в подальшому відшкодувати іншу частину.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Вимоги потерпілого в частині розміру моральної шкоди обвинувачений не визнав.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції обвинуваченого і потерпілого, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_4 щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, і не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, в: фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

З аналізу доказів, які вивчені судом у кримінальному проваджені, суд дійшов висновку, що діями ОСОБА_7 . ОСОБА_4 спричинена значна моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю дружини.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 50000 грн.

Також цивільний позов заявлений ОСОБА_5 , в якому він, з урахуванням уточнених вимог, просить стягнути з ОСОБА_7 , ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»» матеріальну шкоду в розмірі 5594,77 грн., а також моральну шкоду в розмірі 150000 грн.

В обгрунтування зазначених вимог ОСОБА_5 посилався на те, що внаслідок винних дій обвинуваченого він втратив матір, у зв`язку з чим зазнав великих душевних страждань, які продовжувались тривалий час. Ця втрата дуже вплинула на його фізичне здоров`я, він тривалий час почував себе недобре, втратив сон, не міг змиритися з тим, що її немає поруч, вони не можуть поспілкуватися. Крім того, обвинувачений жодного разу не виявив співчуття, він навіть не намагався вибачитися за скоєне, усілякими шляхами намагався відвернути свою відповідальність за скоєне, що також завдавало душевних страждань. Завдану матеріальну шкоду ОСОБА_5 оцінює в 150000 грн.

Також ОСОБА_5 вказує, що внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого він зазнав матеріальних збитків, які полягають в понесених ним витратах на поховання та помини матері, які були організовані після її поховання, на дев`ять та сорок днів. Ці витрати складалися з замовлення обіду на помини в кафе в розмірі 1930 грн. та витрат на поховання в розмірі 3664,77 грн. Отже, протиправними діями відповідачів йому була спричинена матеріальна шкода в розмірі 1930,33 + 3664,00 = 5594,77 грн.

Позивач вказує, що відповідно до матеріалів справи, цивільна відповідальність ОСОБА_7 застрахована, в зв`язку з чим до справи в якості співвідповідача залучена страхова компанія.

Посилаючись на п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач вказує, що має право на відшкодування моральної шкоди з боку страхової компанії в розмірі 1218,00 х 12 = 14616,00 грн.

Також, посилаючись на положення п. 27.4. ст. 27 зазначеного закону, позивач вказує, що страховик має відшкодувати йому витрати, які він здійснив на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Вимоги потерпілого в частині розміру моральної шкоди обвинувачений не визнав.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції обвинуваченого і потерпілого, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_5 щодо стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши докази по справі, суд вважає беззаперечним те, що діями ОСОБА_7 . ОСОБА_5 спричинена значна моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, пов`язаних зі смертю матері.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав потерпілий. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 50000 грн.

Стягнення моральної шкоди в меншому розмірі ніж заявлено позивачами обумовлено недостатністю доказів на підтвердження наведених ними обгрунтувань. Так не викликає сумніву наявність моральних страждань у позивачів внаслідок смерті їх близької людини (дружини і матері). Однак, доказів на підтвердження характеру і ступеню цих страждань їх тривалості суду не надано, нічим не підтверджено факт погіршення стану їхнього здоровя.

Що стосується позовних вимог до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»: відповідно до вимог п. 27.3. закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Ппідпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону;

ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності;

41.2. МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Таким чином позивачі не підпадають під категорію осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди страховиком з наведених ними підстав. Іншого обгрунтування своїх позовних вимог в цій частині вони не навели.

Позивачі взагалі не навели доказів звернення з приводу даних питань до страхової компанії, і відмови останньої в здійсненні відповідних виплат. При цьому вони не позбавлені права звернення до страховика з приводу відповідних виплат після набрання вироком законної сили.

Також ОСОБА_5 не надано доказів знаходження його на утриманні у загиблої ОСОБА_8 .

Таким чином, стягненню з ОСОБА_7 підлягають на користь ОСОБА_4 матеріальна шкода та кошти витрачені на правову допомогу 4217 грн. 33 коп.; 50000 грн. заподіяної моральної шкоди; на користь ОСОБА_5 - матеріальної шкоди 5594 грн. 77 коп.; та 50000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Вiдповiдно п. «г» ст. 1 Закону України «Про амнiстiю у 2016 роцi», звiльненню вiд вiдбування покарання в видi позбавлення волi на певний строк i вiд iнших покарань, не пов`язаних з позбавленням волi, пiдлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжкими вiдповiдно до ст. 12 Кримiнального кодексу України, i особи, визнані винними у вчиненнi необережного злочину, який не є особливо тяжким вiдповiдно до ст. 12 КК України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, за умови, що вказані особи: на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнані інвалідами першої, другої чи третьої групи.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого УПСЗН Нововодолазької РДА, ОСОБА_7 є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Враховуючи, що ОСОБА_7 16.01.2014, до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», вчинений необережний тяжкий злочин; він є інвалідом ІІ групи, суд доходить висновку, що ОСОБА_7 може бути звiльнений вiд вiдбування покарання за скоєний злочин.

Долю речових доказiв суд вирiшує вiдповiдно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 66, 67, 85, 86 КК України, п. є) ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд

засудив:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 85, ч. 2 ст. 86 КК України, п. г) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», повністю звільнити ОСОБА_7 від відбування основного і додаткового покарання.

Стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду та кошти витрачені на правову допомогу в розмірі 4217 (чотирі тисячі двісті сімнадцять) грн. 33 коп. на користь потерпілого ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 5594 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 77 коп. на користь ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь цивільного позивача ОСОБА_5 50000 ( п`ятдесят тисяч) грн. заподіяної моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судовi витрати на залучення експертів в сумі 1599 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_11