Справа № 369/8868/19
Провадження №1-кс/369/2798/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2019 року м. Київ

-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000407 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000407від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що 14.06.2019 року місцевою прокуратурою внесено відомості до ЄРДР за № 0000407 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що з 12.08.2015 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ТОВ «КСК Груп» ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться в межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області.

22 травня 2019 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що у лютому 2019 року державний реєстратор КП «Реєстрація нерухомості» ОСОБА_6 за заявою невідомих осіб і без його відома як єдиного законного власника земельної ділянки прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими зареєструвала іпотеку банку щодо земельної ділянки, а потім через 2 дні перереєструвала право власності на неї за ПАТ «Банк Камбіо».

ОСОБА_7 ніколи не передавав земельну ділянку в іпотеку банку, не підписував з ним жодних договорів, у тому числі договори іпотеки або договору кредиту.

Право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ПАТ «Банк Камбіо» на підставі договору іпотеки та повідомлення-вимоги банку від 05.10.2018 року в результаті звернення ним стягнення у позасудовому порядку до ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Реєстраційні дії були проведені з грубим порушенням порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та на підставі документів, які не надавали правових підстав для передачі земельної ділянки в іпотеку ПАТ «Банк Камбіо» та її подальшого відчуження на його користь.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.. ст.. 36, 55, 56, 58, 60, 100, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України слідчий просив накласти арешт на земельну ділянку площею 8,4421 га з кадастровим номером :05:010:0009, яка знаходиться в межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, яка належить на праві власності ПАТ «Банк Камбіо» шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а також забороною здійснювати будівництво об`єктів нерухомості.

Суд, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на вимоги ст. ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Враховуючи викладені обставини, перевіривши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що слідчим не доведено доцільності застосування такого заходу забезпечення позову та не встановлено підстав для його застосування.

Суд, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000407 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України,, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000407 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1