Справа № 461/6423/17
пр.№ 1-кп/464/91/19
У Х В А Л А

20 листопада 2019 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих та потерпілих,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0002864 від 04.12.2013 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження №0002864 від 04.12.2013 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364-1 КК України.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання за змістом якого просив кримінальне провадження в частині інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_8 по епізоду отримання нею кредиту 01.11.2006 за кредитним договором №2006-6223/1 на суму 421275 грн. закрити та звільнити за цим епізодом від кримінальної відповідальності за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 підтримали заявлене клопотання та просили таке задоволити.

Прокурор вказав, що з метою належного дослідження даного питання слід відкласти розгляд справи, та водночас, при вирішенні клопотання захисника покладався на розсуд суду.

Потерпілі та їхні представники підтримали позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 , окрім іншого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України за трьома епізодами, а саме: щодо укладення з КС «Львівська» 01.11.2006 кредитного договору за заниженою кредитною ставкою (18%) за №2006-6223/1 на суму 421275 грн., чим вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.364-1 КК України.

Даний злочин, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відносить до тяжкого злочину.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо у разі вчинення нею тяжкого злочину, за який передбачено покарання не більше десяти років, і минуло десять років з дня вчинення злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_8 за даним епізодом діяння вчинено 01.11.2006, а відтак строк давності закінчився 02.11.2016.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч.8 ст.284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п.1 ч.2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч.4 ст.286 КПК визначено, що, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Більше того, згідно із п.8 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 23.12.2005 «Про судову практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» при наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за перебігом строків давності, таке звільнення є обов`язковим.

Враховуючи викладене, те, що в даному випадку (епізоді) закінчились строки давності, відповідно до вимог ст.49 КК України, що є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, перевіривши, що позиція захисту та, безпосередньо, обвинуваченої ОСОБА_8 є добровільною і істиною, а суд відповідно не має права обмежити обвинуваченої реалізувати своє право бути звільненою від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ч.4 ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.372, п.3 ч.1 ст.477 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисник обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 задоволити.

Кримінальне провадження в частині інкримінованого ОСОБА_8 по епізоду отримання нею кредиту 01.11.2006 за кредитним договором №2006-6223/1 на суму 421275 грн. закрити та звільнити за цим епізодом від кримінальної відповідальності за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: