Справа № 577/1663/19
Провадження № 1-кп/577/294/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 05 квітня 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта повна середня, не працюючої, не одруженої, маючої неповнолітню дитину, 2001 року народження, раніше судимої : 17.12.2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до 100 годин громадських робіт

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , засуджена 17 грудня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, 19 лютого 2019 року під розписку ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт і попереджена про кримінальну відповідальність у разі ухилення від його відбування. Засуджена ОСОБА_4 була ознайомлена з направленням Конотопського МРВ про відбування покарання у вигляді громадських робіт у Конотопському ВП ГУНП на відбування, якого вона мала приступити з 21 лютого 2019 року.

Однак, з 11 березня 2019 року ОСОБА_4 припинила виходити для відбування громадських робіт без поважних причин. 20.03.2019 року до Конотопського МРВ надійшло повідомлення з відділу поліції, в якому вказано, що ОСОБА_4 не відбула покарання 11, 12, 13, 14, 15, 18, 19,20 березня 2019 року з невідомих причин, за що їй 20 березня 2019 року винесено застереження у вигляді письмового попередження за невідбуття громадських робіт без поважних причин. У поясненні засуджена вказала, що вона дійсно не відбувала покарання на території Конотопського ВП ГУНП у вищевказані дні без поважних причин, так як в ці дні була вдома і займалась власними справами, офіційно не працювала, не навчалась та не перебувала на лікуванні.

Також, ОСОБА_4 , згідно табелю виходу на роботу у березні 2019 року крім вказаного періоду з 11.03.2019 року по 20.03.2019 року, не відбувала покарання 21,22, 25, 26, 27, 28 березня 2019 року з невідомих причин, за що 05квітня 2019 року їй було винесено письмове попередження за не відбуття громадських робіт без поважних причин. У поясненні ОСОБА_4 вказала, що дійсно не відбувала покарання у вказані дні без поважних причин, так як була вдома і займалась власними справами.

Обвинувачена ОСОБА_4 станом на 05 квітня 2019 року відбула 44 години громадських робіт і до повного відбуття покарання залишилось 56 годин.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнала повністю і показала, що їй було відомо про призначене покарання у виді громадських робіт, роз`яснено про умови відбування цього покарання. Її неодноразово попереджали про необхідність відбування покарання і про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання, однак вона дійсно не відбула покарання без поважних причин, оскільки займалася домашнім господарством.

В даний час у вчиненому щиро розкаюється і просить суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і нею не оспорюються. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, при цьому роз`яснив, що в такому випадку відсутнє право оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України .

Суд, переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченою винуватості та правильному розумінні його суті, дійшов висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення та необхідності призначення їй покарання.

Таким чином, винуватість ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ст. 389 ч. 2 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом хронічний алкоголізм.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ,суд визнає її щире каяття, що має неповнолітню дитину, 2001 року народження.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, обставини справи, наставші наслідки, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді одного місяця арешту і що таке покарання буде необхідним і достатнім для її перевиховання і попередження скоєння нових злочинів.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 є особою, раніше судимою, характер способу життя, те, що знову вчинила умисний злочин, пов"язаний з ухиленням від відбуття покарання, враховуючи наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може ухилятися від відбування покарання або скоїти нові злочини, суд дійшов висновку, що відносно неї, до вступу вироку в законну силу але не довше, ніж до 5 жовтня 2019 року необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого забов`язання та покласти на той же строк на неї обов`язки повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи , навчання, не відлучатись з м. Конотоп без дозволу суду.

Керуючись ст.ст. 177, 370,374 КПК України, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України і призначити їй покарання у вигляді одного місяця арешту.

У відповідності зі ст.71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді одного місяця арешту повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2018 року, яким вона засуджена до 100 годин громадських робіт, з яких не відбула 56 години, що згідно ст. 72 КК України відповідає семи дням арешту, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, і остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) місяця 7 (семи) днів арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і покласти на неї обов`язки повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи , навчання, не відлучатись з м. Конотоп без дозволу суду до вступу вироку в законну силу, але не довше , ніж до 05 жовтня 2019 року .

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1