№1-кс/756/2957/19
У Х В А Л А

Іменем України

16 жовтня 2019 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 26 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002228, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

Постановою слідчої СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 26 березня 2019 року закрито кримінальне провадження №0002228, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на істотну неповноту перевірки, що була проведена слідчою за його заявою про вчинений злочину, а також на порушення процесуального законодавства при винесенні постанови про закриття кримінального провадження. Разом з тим, заявник просить зобов`язати Київську місцеву прокурату № 5 організувати поновлення вищевказаного кримінального провадження, проведення досудового розслідування та прийняття по даному кримінальному провадженні обґрунтованого та законного рішення.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги, не з`явився, при цьому, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив задовольнити скаргу з тих підстав, що у ній викладені. У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутність заявника.

Прокурор та/або слідча у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Враховуючи, що неявка у судове засідання прокурора та слідчої у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляді скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність останніх.

Дослідивши скаргу, документи долучені в її обґрунтування та матеріали кримінального провадження № 0002228 на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 23 березня 2018 року Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було внесено відомості та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0002228 за ч. 1 ст. 382 КК України.

Постановою слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 26.03.2019 закрито кримінальне провадження № 0002228 від 23.03.2018 за ч. 1 ст. 382 КК України. Як убачається з постанови, підставою для закриття провадження стало те, що органом досудового розслідування не встановлено в діянні складу кримінального правопорушення, а також у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування визначеного ст. 219 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Однак, як убачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано, а винесена постанова є не обгрунтованою та носить формальний характер.
Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки у ній не викладено відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх належне обґрунтування.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволення частково, а саме в частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Разом з цим, в іншій частині вимог скаргислід відмовити у зв`язку з наступним.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора обмежуються приписами ч. 1 ст. 303 КПК України.
Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор, втручання в діяльність якого прямо заборонена ч. 1 ст. 36 КПК України.
Таким чином, вимоги скарги про зобов`язання прокурора організувати поновлення кримінального провадження, проведення досудового розслідування та прийняття за даним кримінальним провадженням обґрунтованого та законного рішення задоволенню не підлягає, оскільки дані вимоги є неконкретними та такими, що не ґрунтуються на положеннях ст.ст. 303, 307 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 26 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002228 від 23.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити частково.
Постанову слідчої СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 26 березня 2019 року про закриття кримінального провадження №0002228, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2018 року за ч. 1 ст. 382 КК України, скасувати.
У задоволенні інших вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1