Справа № 133/2505/13-к
ПОСТАНОВА
Іменем України

26 листопада 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького районного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4

та учасників процесу:

прокурора ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому попередньому засіданні в м. Вінниці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

До Вінницького районного суду Вінницької області 15.11.2019 з Вінницького апеляційного суду надійшла кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з п. 11 Перехідних положень КПК України, дана кримінальна справа підлягає розгляду відповідно до положень КПК України 1960 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.11.2019 визначено колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Постановою від 18.11.2019 по вказаній кримінальній справі призначено попереднє засідання.
Під час попереднього розгляду справи головуюча по даному кримінальному провадженню суддя ОСОБА_1 та члени колегії судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали спільну заяву про самовідвід.

Заява про самовідвід мотивована тим, що 15.11.2019 під час автоматичного розподілу вказаної кримінальної справи в обліково-статистичній картці склад суду зазначено «колегіально», що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 17 КПК України в редакції 1960 року, оскільки кримінальні справи про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, розглядаються в суді першої інстанції колегіально судом у складі трьох осіб, якщо підсудний заявив клопотання про такий розгляд. В матеріалах вищезазначеної кримінальної справи міститься заява підсудного ОСОБА_6 , датована 18.06.2013, про здійснення колегіального розгляду по даній справі (том 4 а.с. 257). Однак 30.08.2013 підсудним ОСОБА_6 було подано заяву про відмову від колегіального розгляду справи з проханням розглядати справу одноособово (том 5 а.с. 9).

В попередньому засіданні прокурор ОСОБА_5 у вирішенні заяви про самовідвід покладається на розсуд суду.

Інші учасники процесу на попередній розгляд справи не з`явилися з невідомих суду причин, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення попереднього розгляду справи.

Частиною 1 статті 240 КПК України в редакції 1960 року визначено, що попередній розгляд справи здійснюється суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу, одноособово з обов`язковою участю прокурора. Про день попереднього розгляду справи повідомляються також інші учасники процесу, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши прокурора, вивчивши заяву про самовідвід, оглянувши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до підпункту 2.3.1. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.10.2010 № 30 із наступними змінами (далі - Положення), розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду.

Частиною 3 статті 16-2 КПК України в редакції 1960 року передбачено, що визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідної кримінальної справи, скарги, подання чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який ураховує кількість справ, що знаходиться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків, ухвал та постанов для судді, який брав участь в ухваленні вироку, ухвали та постанови, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України в редакції 1960 року кримінальні справи про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, розглядаються в суді першої інстанції колегіально судом у складі

трьох осіб, якщо підсудний заявив клопотання про такий розгляд, а про злочини, за які законом передбачена можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, - у складі трьох осіб незалежно від наявності клопотання підсудного про такий розгляд.

Частина 1 статті 115 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

В матеріалах вищезазначеної кримінальної справи міститься заява підсудного ОСОБА_6 , датована 18.06.2013, про здійснення колегіального розгляду по даній справі (том 4 а.с. 257).

Однак 30.08.2013 підсудним ОСОБА_6 було подано заяву про відмову від колегіального розгляду справи з проханням розглядати справу одноособово (том 5 а.с. 9).

Тобто, вищезазначена кримінальна справа мала бути розподілена в день реєстрації відповідної судової справи, а саме: 15.11.2019, з визначенням 15.11.2019 судді, який буде розглядати справу одноособово.

Відповідно до ст. 56 КПК України в редакції 1960 року, за наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. На цих же підставах відвід судді може бути заявлений прокурором, підсудним,

захисником, а також потерпілим і його представником, цивільним позивачем і цивільним відповідачем або їх представниками. Заяви про відвід подаються до початку судового слідства. Пізніша заява про відвід допускається у випадках, коли підстава для відводу стала відома після початку судового слідства.

Пунктом 5 частини 1 статті 54 КПК України 1960 року визначено, що суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі (рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11).

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий -у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що було порушено встановлений ч. 3 ст. 16-2 КПК України в редакції 1960 року порядок визначення судді для розгляду даної кримінальної справи, що виключає участь у зазначеній кримінальній справі головуючого судді та членів колегії, та за наявності обставин, які можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості суддів, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід суддів головуючого та членів колегії.

Керуючись ст. ст. 16-2, 17, 54, 56 КПК України в редакції 1960 року, п. 11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про самовідвід при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Матеріали кримінальної справи № 133/2505/13-к передати до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області відповідно до положень ст. 16-2 КПК України в редакції 1960 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3