Справа № 587/3048/17
ВИРОК
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Низи Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працездатного, працюючого за цивільно-правовими договорами, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, знятий з обліку в Сумському районному секторі з питань пробації 20 грудня 1917 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Низи Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працездатного, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вчинили умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, приблизно у кінці березня 2017 року, у вечірній час, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , перебуваючи за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що в будинку АДРЕСА_3 ніхто не проживає, вирішили вчинити крадіжку з зазначеного домоволодіння.
За кілька днів потому, у кінці березня 2017 року, близько 23:00 год., реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 направилися до домоволодіння АДРЕСА_3 . Підійшовши до вказаного домоволодіння з боку вулиці, обвинувачені перелізли через дерев`яні ворота та таким чином незаконно проникли на територію огородженого домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_4 , де помітили будинок, а також ряд господарських споруд.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підійшли до будинку, де праворуч від вхідних дверей розташовувалось вікно з дерев`яною віконною рамою, після чого вони відігнули металеві цвяхи, за допомогою яких трималася рама, витягли її та поставили на землю. У подальшому через даний віконний отвір ОСОБА_12 та ОСОБА_13 проникли до будинку. Перебуваючи всередині будинку, вони почали шукати речі, які можна викрасти. У одній з кімнат ОСОБА_13 побачив грубу для опалювання будинку, обладнану виробами з чавуну, а саме: двома варочними плитами разом з в`юшками, топічними дверцятами, піддувальними дверцятами, одним колісником, які вирішили викрасти. З цією метою, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за допомогою попередньо підготовленого знаряддя, а саме металевої монтировки, яку останній взяв з собою з дому, вирвали чавунні вироби, та склали їх на підлогу. Крім того, перебуваючи у будинку, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 побачили металеві батареї, які також вирішили викрасти, однак розуміючи, що відразу все викрадене їм не вдасться перенести, вирішили в подальшому повернутись. Після цього вони через віконний отвір перенесли вироби з чавуну на подвір`я вказаного домоволодіння та вирішили сховати їх у приміщенні гаражу, який розташований на території того ж домоволодіння. З цією метою, ОСОБА_12 за допомогою металевої монтировки віджав металеву рамку для кріплення навісного замка на вхідних дверях до приміщення гаражу та разом з ОСОБА_13 незаконно проникли в середину, де сховали викрадені вироби з чавуну. Перебуваючи в приміщенні гаражу, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знайшли різноманітні вироби з металу, загальною вагою 100 кг., заявленою вартістю 420 грн., при цьому вирішили їх викрасти. Склавши зазначені металеві вироби до попередньо знайдених у приміщенні гаражу двох поліетиленових мішків (які матеріальної цінності для потерпілої не становлять), ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_13 викрали вказане майно, перенісши його до домоволодіння
ОСОБА_13 , що розташоване за адресою:
АДРЕСА_2 , де сховали викрадене майно на території домоволодіння.
Наступного дня, близько 23:00 год., продовжуючи реалізовувати єдиний злочинний намір, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вирішили повернутись за попередньо підготовленими для викрадення металевими виробами, які вони сховали у гаражі на території домоволодіння ОСОБА_4 . Підійшовши до вказаного домоволодіння з боку городу, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_13 відчинили металевий гачок, на який зачинялася вхідна хвіртка та зайшли на територію подвір`я, таким чином незаконно проникнувши на територію двору, де відразу направились до гаражу, перебуваючи біля якого, ОСОБА_12 руками зняв металеву рамку з вхідних дверей, через які вони проникли до приміщення гаражу, звідки таємно для оточуючих викрали попередньо підготовлене майно наступним переліком та вартістю (згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/1521е від 13.05.2017 року):
- груба чавунна (варочна плита) з вісьмома в`юшками 325 грн.;
- груба чавунна (варочна плита) з вісьмома в`юшками 450 грн.,
- чавунні топічні дверцята - 135 грн.;
- чавунні піддувальні дверцята 100 грн.,
- чавунний колісник 100 грн.,
яке помістили до двох поліетиленових мішків (які матеріальної цінності для потерпілої не становлять), які знайшли у приміщенні гаражу, та перенесли викрадені речі до домоволодіння ОСОБА_13 , де заховали викрадене у дровнику.
Наступного дня, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 викрадений металобрухт продали ОСОБА_14 , таким чином викраденими речами розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, через декілька днів, тобто на початку квітня 2017 року, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , за попередньою змовою між собою вирішили повернутися до домоволодіння потерпілої з метою скоєння крадіжки батарей для опалення, які помітили в домоволодіння ОСОБА_4 під час першої крадіжки.
Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи таємно для оточуючих, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 через вхідну хвіртку з боку городу проникли на територію домоволодіння потерпілої, підійшли до одноповерхового будинку, у стіні якого, праворуч від вхідних дверей, знаходилася дерев`яна віконна рама. ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 руками відігнули металеві цвяхи, за допомогою яких трималася рама, витягли її та поставили на землю, через віконний отвір, що утворився ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 проникли до будинку. Перебуваючи в середині будинку, обвинувачені за допомогою розвідного ключа, який ОСОБА_12 заздалегідь взяв із собою з дому, почали відкручувати чавунні батареї зі стін. Відкрутивши сім батарей, вони через віконний отвір перенесли вироби з чавуну з будинку до подвір`я домоволодіння.
У подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 таємно викрали майно наступним переліком та вартістю (згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/1521е від 13.05.2017 року):
- одну чавунну батарею на 6 секцій 600 грн.;
- шість чавунних батарей на 7 секцій 2100 грн. (350 грн./1 шт.).
Не зупиняючись на вчиненому, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , продовжуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 , вирішили проникнути до сараю, щоб звідти викрасти інші металеві вироби, які помітили і вирішили викрасти раніше.
Реалізуючи задумане, ОСОБА_12 , підійшовши до вхідних дверей сараю, відігнув металевий цвях та відчинив двері. Після цього, ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_13 зайшли до приміщення сараю, звідки викрали п`ять металопластикових каналізаційних труб заявленою вартістю 375 грн.
Після цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перенесли викрадені батареї та каналізаційні труби до домоволодіння ОСОБА_13 , де заховали їх на території домоволодіння.
Наступного дня, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 викрадене майно продали ОСОБА_14 , розпорядившись таким чином викраденими речами на власний розсуд.
У результаті злочинних дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 потерпілій ОСОБА_4 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 4605 грн.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свою вину визнали повністю і пояснили, що дійсно в березні 2017 року вони за попередньою змовою між собою вчинили крадіжку з належного ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_3 , де, як було відомо, ніхто не проживає. Близько 23:00 год. вони направилися до домоволодіння, перелізли через дерев`яні ворота та проникли на територію домоволодіння, де знаходився будинок, а також ряд господарських споруд. Підійшовши до будинку, де праворуч від вхідних дверей розташовувалось вікно з дерев`яною віконною рамою, вони відігнули металеві цвяхи, за допомогою яких трималася рама, витягли її та поставили на землю. Через віконний отвір вони проникли до будинку, де почали шукати речі, які можна викрасти. У одній з кімнат вони побачили грубу для опалювання будинку, обладнану виробами з чавуну, а саме: двома варочними плитами разом з в`юшками, топічними дверцятами, піддувальними дверцятами, одним колісником, які вирішили викрасти. З цією метою за допомогою металевої монтировки вони вирвали з груби чавунні вироби та склали їх на підлогу. Крім того, перебуваючи у будинку, вони побачили металеві батареї, які також вирішили викрасти, однак розуміючи, що відразу все викрадене їм не вдасться перенести, вирішили повернутись пізніше. Після цього вони через віконний отвір перенесли вироби з чавуну на подвір`я вказаного домоволодіння та вирішили сховати їх у приміщенні гаражу, який розташований на території домоволодіння. З цією метою за допомогою металевої монтировки, віджавши металеву рамку для кріплення навісного замка на вхідних дверях до приміщення гаражу, вони проникли в середину, де сховали викрадені вироби з чавуну. Перебуваючи в приміщенні гаражу, вони знайшли різноманітні вироби з металу, які також вирішили викрасти. Склавши зазначені металеві вироби до знайдених у приміщенні гаражу двох поліетиленових мішків, вони викрали вказане майно, перенісши його до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де сховали на території домоволодіння.
Наступного дня, близько 23:00 год. вони вирішили повернутись за попередньо підготовленими для викрадення металевими виробами, які вони сховали у гаражі на території домоволодіння ОСОБА_4 . Підійшовши до вказаного домоволодіння з боку городу, вони відчинили металевий гачок, на який зачинялася вхідна хвіртка, зайшли на територію подвір`я, де направились до гаражу, зняли металеву рамку з вхідних дверей, проникли до приміщення гаражу, звідки викрали попередньо підготовлене до викрадення майно, а саме грубу чавунну (варочні плити) з вісьмома в`юшками, чавунні топічні дверцята, чавунні піддувальні дверцята, чавунний колісник, яке помістили до двох поліетиленових мішків, які знайшли у приміщенні гаражу та перенесли викрадені речі до домоволодіння ОСОБА_13 , де заховали у дровнику. Наступного дня викрадений металобрухт вони продали ОСОБА_14 , а отримані кошти витратили на власні потреби.
Через деякий час, на початку квітня 2017 року, вони вирішили скоїти викрадення з домоволодіння потерпілої металевих батарей, які помітили під час попереднього перебування в будинку потерпілої і які вирішили викрасти під час першої крадіжки. З цією метою через вхідну хвіртку з боку городу вони проникли на територію домоволодіння потерпілої, підійшли до будинку, у стіні якого, праворуч від вхідних дверей знаходилася дерев`яна віконна рама, яку вони витягли, відігнувши металеві цвяхи і таким чином проникли до будинку. Перебуваючи в середині будинку, вони за допомогою розвідного ключа, який заздалегідь взяли із собою, почали відкручувати чавунні батареї зі стін. Відкрутивши сім батарей (одну чавунну батарею на 6 секцій, шість чавунних батарей на 7 секцій), вони через віконний отвір перенесли вироби з чавуну з будинку до подвір`я домоволодіння.
Перебуваючи на території домоволодіння, вони вирішили проникнути до сараю, щоб звідти викрасти інші металеві вироби, які помітили раніше.
Підійшовши до вхідних дверей сараю, відігнувши металевий цвях та проникнувши до приміщення сараю, вони викрали п`ять металопластикових каналізаційних труб, після чого перенесли викрадені батареї та каналізаційні труби до домоволодіння ОСОБА_13 , де заховали їх на території домоволодіння, а наступного дня викрадене майно продали ОСОБА_14 , витративши отримані кошти на власні потреби.
Крім визнання своєї вини самими обвинуваченими, їх вина підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_4 пояснила суду, що в березні квітні 2017 року в її будинку АДРЕСА_3 було викрадено 2 варочні чавунні плити з пічі - груби, разом з в`юшками, топічними дверцятами, піддувальними дверцятами, одним колісником. З сараю був викрадений металобрухт вагою близько 100 кг, який вона оцінює в 420 гривень. Крім того, з будинку було викрадено одну чавунну батарею на 6 секцій, шість чавунних батарей на 7 секцій, а також з сараю було викрадено п`ять металопластикових каналізаційних труб. Скоюючи крадіжки, обвинувачені суттєво пошкодили належне їй майно, зокрема, пошкодили стіни будинку, привели в неробочий стан систему опалення будинку, розламали піч-грубу, тощо. Діями обвинувачених їй завдана значна матеріальна та моральна шкода, яку вона просить стягнути з обвинувачених.
З висновку судово-товарознавчої експертизи від 13 травня 2017 року вбачається, що вартість викраденого обвинуваченими майна ( без врахування вартості металобрухту вагою 100 кг, оціненого потерпілою у 420 гривень та 5 металопластикових каналізаційних труб) складає 3810 гривень ( т.1 ар. с. 89-95). 100 кг металобрухту оцінені потерпілою в 420 гривень, вартість 5 металопластикових каналізаційних труб оцінені потерпілою в 375 гривень.
Кількість та вартість викраденого майна, визначена висновком судово-товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1521е від 13 травня 2017 року, обвинуваченими, їх законними представниками та стороною захисту не оспорюється.
Отже, вина обвинувачених в судовому засіданні встановлена в повному обсязі, підтверджується (крім повного визнання вини самими обвинуваченими) сукупністю безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, які суд вважає достовірними, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності з положеннями ст.ст. 85, 86 КПК України, тобто в порядку і у спосіб, встановлений кримінально-процесуальним законодавством України і не спростовані стороною захисту.
Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, з проникненням до житла та іншого приміщення, за попередньою змовою з ОСОБА_13 скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 на суму 4605 грн.
Дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він з проникненням до житла та іншого приміщення, за попередньою змовою з ОСОБА_12 скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 на суму 4605 грн.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про міру покарання неповнолітнім обвинуваченим слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання суди мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи, а також його ставлення до вчиненого діяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, займається суспільно-корисною працею, працюючи за цивільно-правовими договорами ( т. 1 ар. с. 142, 144, 146), пом`якшуючі відповідальність обставини скоїв злочин будучи неповнолітнім, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, завдана шкода частково відшкодована ОСОБА_12 в добровільному порядку, має слабкий стан здоров*я та хронічне захворювання, з приводу якого перебуває на обліку в медичному закладі ( т. 1 ар. с. 117, 124-128, 129).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обставини раніше не судимий, скоїв злочин будучи неповнолітнім, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину і встановленню істини по справі, завдана шкода частково відшкодована потерпілій в добровільному порядку, знаходився на лікуванні з приводу хронічного захворювання ( т.1 ар. с. 109), був звільнений з військової служби за станом здоров*я.
З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин, беручи до уваги позицію представника сектору ювенальної превенції Сумського РВП ГУНП України в Сумській області, служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації, викладену у Звіті про неповнолітніх обвинувачених ( т.1 ар. с. 170-171, ар. с.172-173), приймаючи до відома відомості, що містяться у досудовій доповіді про неповнолітніх ( на момент вчинення злочину) обвинувачених Сумського районного відділу Філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області (т.1 ар. с. 57-60, т.1 ар. с. 54-55), суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченим з застосуванням ст. 69 КК України.
Обтяжуючих відповідальність обставин суд не вбачає.
У ході судового розгляду кримінального провадження було задоволено клопотання представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 і ухвалою суду від 30 листопада 2018 року по справі було призначено судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу, виконання якої доручено експертам Сумського НДЕКЦ.
На вирішення експертизи було постановлене питання щодо вартості (станом на березень-квітень 2017 року ) ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне в домоволодінні потерпілої ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 для усунення пошкоджень, завданих під час вчинення кримінального правопорушення.
З розписки потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона отримала від ОСОБА_13 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 2302,5 грн. та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди ( т. 1 ар. с. 64).
З розписки потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що вона отримала від ОСОБА_12 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 2302,5 грн. та 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди ( т. 1 ар. с. 65).
Таким чином, з кожного обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути по 5779 гривень завданої матеріальної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за його необґрунтованістю.
Заявлений потерпілою цивільний позов ( уточнений в ході розгляду справи) про стягнення з обвинувачених по 9000 гривень моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 2000 гривень.
Суд вважає встановленим, що в результаті злочинних дій обвинувачених потерпілій була завдана і моральна шкода, оскільки в результаті дій обвинувачених потерпіла позбавилася належного їй майна, що супроводжувалось негативними хвилюваннями та спогадами, наслідки вчинення відносно неї злочину майнового характеру вона відчуває і до цього часу, на тривалий час був порушений її звичний спосіб життя, вона вимушена була відшукувати кошти на відновлення як втраченого майна, так і майна, пошкодженого обвинуваченими, якими завдана шкода на даний час в повному обсязі не відшкодована.
Разом з тим, в силу п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03. 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.
Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, особу потерпілої, яка отримує незначні доходи, матеріальний стан самих обвинувачених, глибину та тривалість моральних страждань, розмір завданої матеріальної шкоди, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, а саме в розмірі 2000 гривень, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог. Беручи до уваги те, що обвинуваченими на користь потерпілої під час розгляду справи вже сплачено 2000 гривень моральної шкоди ( по 1000 гривень кожним обвинуваченим, т. 1 ар. с. 64, 65) , слід вважати, що моральна шкода відшкодована потерпілій обвинуваченими в повному обсязі, а тому підстав для задоволення вимог потерпілої про стягнення моральної шкоди в більшому розмірі суд не вбачає.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинувачених.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд
П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_12 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 45 діб.
ОСОБА_13 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_13 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_13 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_4 5779 гривень завданої матеріальної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Стягнути ОСОБА_13 на користь ОСОБА_4 5779 гривень завданої матеріальної шкоди, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя