Ухвала
Іменем України

09 грудня 2019 р.

м. Київ
Справа № 190/1255/17
Провадження № 51-6072 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року,
встановив:
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього особистого майна, яке є його власністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком з покаранням призначеним вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців з конфіскацією всього особистого майна, яке є його власністю.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Не погодившись із вироком місцевого суду засуджений та його захисник подали апеляційні скарги.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд в касаційному порядку вироку суду першої інстанції, який був предметом розгляду суду апеляційної інстанції, а також просить поновити йому строк на оскарження вказаного рішення.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Згідно інформації наданої Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області засуджений ОСОБА_4 копію ухвали апеляційного суду від 26 грудня 2018 року отримав 11 січня 2019 року, що підтверджується розпискою, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження. Таким чином, останнім днем коли засуджений міг звернутись до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року є 12 квітня 2019 року. Однак, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу 26 листопада 2019 року, тобто після закінчення трьохмісячного строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПКУкраїни передбачено, що строк виконання процесуальних дій повинен бути поновлений судом, якщо буде визнано поважність причин його пропуску.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні

провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам
кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.

Отже, виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Проте, подана касаційна скарга у якій засуджений ставить вимогу про поновлення касаційного строку не містить належних обгрунтувань для цього. Зокрема, посилання засудженого на те, що він не мав можливості вчасно звернутися до суду з касаційною скаргою у межах строку на касаційне оскарження, оскільки він розраховував на те, що захисник звернеться з касаційною скаргою, так як він не має юридичної освіти не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення.

Будь-яких інших аргументів на підтвердження поважності причин, які би слугували підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження понад 7 місяців, у скарзі не наведено.

Таким чином, Судом не встановлено поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо ОСОБА_4 , а тому в задоволенні даного клопотання засудженого слід відмовити.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПКУкраїни касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2018 року.
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3