Справа № 184/108/19
Номер провадження 1-кп/184/90/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000994 від 25.12.2018 року відносно обвинуваченої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Покров Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, працює охоронцем в ПАТ «Новокриворізький ГЗК», незаміжньої, дітей на утриманні не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
23.12.2018 року приблизно о 12 годині в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходилась в гостях у ОСОБА_5 , яка проживає у квартирі за адресою - АДРЕСА_3 , де у неї з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_5 .

В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі за адресою - АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи впевненою, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон «ERGO F243 Swift», належний ОСОБА_6 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи 37/12.1/2 від 04.01.2019 року становить 320 гривень 00 копійок. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 320 грн. 00 коп..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого та пояснила, що вона дійсно 23.12.2018 року приблизно о 12 годині була в гостях в квартирі у ОСОБА_5 , побачила мобільний телефон потерпілої і взяла його. У подальшому викраденим телефоном розпорядилась на власний розсуд. У скоєному розкаялась та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена не оспорює обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують її особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, скарг та заяв за місцем проживання відносно обвинуваченої не надходило, має постійне місце роботи, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, матеріальні збитки потерпілій повністю відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у межах санкції ст.185 ч.1 КК України адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередить вчинення нею нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Згідно ст.124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на суму 572 грн.

Речові докази по справі: - мобільний телефон «ERGO F243 Swift» - залишити потерпілій ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1