ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3239/19

Номер рядка у звіті 359

14 листопада 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 травня 2019 року вироком Драбівського районного суду Черкаської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Драбівського районного суду від 28.05.2019р. за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, умисно не виконав вказане покарання. Так, 01 серпня 2019р. ОСОБА_4 під розпис був ознайомлений Золотоніським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також він був офіційно попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання і йому було видано направлення для відбування покарання в Антипівську сільську раду Золотоніського району Черкаської області.

Розпорядженням голови Антипівської сільської ради № 41 від 01.08.2019 ОСОБА_4 був встановлений графік роботи - по чотири години щодня, крім суботи, неділі, святкових днів та визначено перелік об`єктів і видів робіт, починаючи з 02.08.2019. Однак, останній, не маючи на те поважних причин, умисно допустив невихід на відпрацювання громадських робіт в період з 02.08.2019р. по теперішній час, за що йому були винесені офіційні попередження. Разом з тим, незважаючи на офіційні попередження ОСОБА_4 умисно не виконав призначене судом покарання у вигляді громадських робіт, станом на 24.09.2019р. невідбута частина яких складає 36 годин.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
27 вересня 2019 року між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, в обсязі підозри; зобов`язується у разі виявлення, надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України - у вигляді 2 (двох) місяців арешту, відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду від 28.05.2019 і остаточно призначити покарання у вигляді 2 місяців 4 днів арешту.

Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до невеликої тяжкості кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.
У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 вересня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду від 28.05.2019р. і остаточно призначити покарання у вигляді 2 місяців 4 днів арешту.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1