У Х В А Л А
про арешт тимчасово вилученого майна
Справа № 348/1236/19
Номер провадження 1-кс/348/659/19

14 червня 2019 року м.Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянула клопотання слідчого СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Клопотання надійшло до суду 14 червня 2019 року.

Слідчий суддя перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000010 від 29.05.2019 року, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши слідчого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 29.05.2019 р. за ч. 1 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 шляхом обману заволодів майном ОСОБА_5 , а саме транспортним засобом - трактором «ЛКТ-80», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », заводський номер НОМЕР_2 .

На даний час слідчим відділенням Надвірнянського ВП встановлюються всі обставини вчинення даного злочину, а трактор «ЛКТ-80», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », заводський номер НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні. Згідно інформаційних баз Національної поліції України інформація про власника трактора відсутня, однак ОСОБА_5 надав документи, які підтверджують його власність на даний транспор , а саме свідоцтво про реєстрацію машини.

А тому просить накласти арешт на вище вказаний транспортний засіб марки «ЛКТ-80» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » заводський номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав дане клопотання та просить його задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, однак від нього поступила письмова заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Слідчий суддя визначає, що в якості мети та правової підстави для накладення арешту п.1 ч.2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, слід накласти арешт на майно з метою його збереження, заборонивши ним розпоряджатися, користуватися чи відчужувати. Відповідно ч.10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою збереження речових доказів.

Як вбачається із матеріалів клопотання, незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже з метою збереження речових доказів вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,132,167,170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна - задоволити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «ЛКТ-80», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », заводський номер НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , з метою збереження речового доказу, шляхом заборони користуватися, відчужувати, розпоряджатись будь-яким чином зазначеним майном до скасування його у порядку, встановленому законом .

Передати на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «ЛКТ-80» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », заводський номер НОМЕР_2 , Надвірнянському відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, що за адресою м. Надвірна,вул. Шевченка,3.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. ст. 309, 395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1