Ухвала
про залишення скарги без руху
13 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 755/5163/18
провадження № 51-3991 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 1 березня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначеного судового рішення в касаційному порядку, але не зазначив вимогу до суду касаційної інстанції. При цьому ОСОБА_4 посилається на розгляд провадження апеляційним судом 11 липня 2019 року без його участі, про що він подавав клопотання, а ухвала від 27 червня 2019 року вручена йому 4 липня 2019 року з пропуском строку на оскарження. Вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і роз`єднання кримінального провадження № 0002607 від 23 червня 2016 року. Зазначає також про те, що ним була подана апеляційна скарга на ухвалу Броварського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року (у провадженні № 361/1804/18), у якій ним наведено мотиви щодо неповноти і необ`єктивного розслідування провадження від 23 червня 2016 року. Просить розглянути його касаційну скаргу.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 3, 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
судове рішення, що оскаржується;
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений подав касаційну скаргу на ухвалу суду апеляційної інстанції від 1 березня 2019 року, у якій просить розглянути його скаргу, не зазначивши конкретну вимогу до суду касаційної інстанції, в частині оскарження судового рішення, а саме щодо його скасування або зміни відповідно до положень ст.436 КПК.
У поданій скарзі засуджений також не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення, з урахуванням положень статей 412 414, 438 КПК.

Крім того, у скарзі ОСОБА_4 хоча й посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і роз`єднання кримінального провадження № 0002607 від 23 червня 2016 року, але не зазначив, які саме норми Кримінального кодексу України порушені судовими інстанціями в даному провадженні.
Окрім подання скарги на ухвалу апеляційного суду від 1 березня 2019 року засуджений одночасно вказує про прийняття рішення у провадженні апеляційним судом 11 липня 2019 року без його участі, та що ним оскаржена в апеляційному порядку ухвала Броварського районного суду Київської області від 13 лютого 2019 року (у провадженні № 361/1804/18), тому на думку Суду, враховуючи те, що ним не зазначено вимогу до суду касаційної інстанції, із скарги не вбачається конкретно, які саме судові рішення ОСОБА_4 вважає за необхідне переглянути в касаційному порядку.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
В порушення вимог зазначеної норми КПК, скаржником не надано до скарги копії оскаржуваних ним судових рішень.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 1 березня 2019 року, залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3