Справа № 206/6086/19
Провадження № 1-кп/206/387/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 від 15.10.2019 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з 1997 року по теперішній час, проживає однією сім`єю разом з бабусею - громадянкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Починаючи з 2019 року ОСОБА_3 , систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї бабусі ОСОБА_5 , чим призвів її до психологічних страждань та погіршення якості життя.
Так, 11.02.2019 року близько о 15 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 маючи злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.
Бажаючи захистити себе, а також припинити протиправні дії свого онука, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно
ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, склали протокол
про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/1100/19 від 26.02.2019 року, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.
Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї бабусі, ОСОБА_5 , 12.04.2019 року близько 23 годині 30 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/2268/19 від 15.07.2019 року, постановив закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , 19.05.2019 близько о 14 годині 30 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/2857/19 від 23.07.2019 року, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. 00 коп. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).
Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї бабусі, ОСОБА_5 , 03.08.2019 року близько 21 годині 30 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська №206/4540/19 від 24.09.2019 року, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 2 (два) дні.
Таким чином, ОСОБА_3 , проживаючи однією сім`єю зі своєю бабусею ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж року тричі притягувався до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що свідчить про вчинення останнім домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо бабусі, з якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, надав суду змістовні пояснення, зокрема пояснивши, що дійсно з бабусею ОСОБА_5 виникають конфлікти, через що вона викликає поліцію, це трапляється через те, що він інколи не може себе втримати, був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім"ї, стягнення у виді громадських робіт та штрафу не відбув. Вказував, що зробив належні висновки та з сьогодняшнього дня буде виправлятись.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що онук ОСОБА_3 постійно над нею знущається, вчиняє домашнє насильство, вона багато разів зверталась до поліції із відповідними заявами, і лише коли до нього застосовували арешт вона можла жити спокійно.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо розгляду справи в порядку частини 3 статті 349 КПК України.

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор, обвинувачений, потерпіла не оспорювали фактичні обставини провадження; суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вислухав думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення положень ч. 3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, у тому числі обвинуваченого.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, потерпілої, оголошенням даних, які характеризують особу обвинуваченого та дійшов до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким судом надано належну оцінку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями скоїв умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, домашнє насильство, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Визначаючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, ніде не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Суд не може віднести зазначену державним обвинувачем обставину "щире каяття", так як, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого, проте такого судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Суд не приймає обставину, що обтяжує покарання зазначену державним обвинувачем, як "вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах", так як в силу ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого слід обрати і призначити покарання в межах, передбаченої санкцією статі закону яку він порушив, у вигляді арешту.

Саме така міра покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування обмежувальних заходів, передбачених вимогами ст. 91-1 КК України, оскільки обвинуваченому обирається покарання яке полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту приведення вироку у виконання, після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1