Справа № 750/6160/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/276/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження №12.019.270.270.000.451 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2019 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді місцевого суду клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без задоволення.

Обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонено ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , кожного дня з 15 год. 00 хв. та до 12 год. 00 хв. наступного дня.

Покладено строком до 29 липня 2019 року, включно, на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із с. Пакуль, Чернігівського району та області без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ..

Строк закінчення дії ухвали 29 липня 2019 року.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя вказала, що сукупність даних про особу підозрюваного, а саме його молодий вік, сімейний стан та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання разом з батьком, який є інвалідом 1 групи, на території органу досудового розслідування у с. Пакуль, Чернігівського району та області, відсутність даних про можливість прояву негативної процесуальної поведінки щодо переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків, потерпілого, вчинення інших кримінальних правопорушень в майбутньому, дають підстави вважати, що для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає достатніх передбачених законом підстав.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді місцевого суду, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважає, що в клопотанні слідчого обґрунтовано недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наступним чином:

- запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки, як зазначалося в клопотання про обрання запобіжного заходу, останній не має сталих соціальних зв`язків, не працює, зловживає алкоголем;

- у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, тому запобіжний захід у виді особистої поруки обрати неможливо;

- запобіжний захід у виді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки майновий стан підозрюваного на даній стадії досудового розслідування невідомий, а також відсутні будь-які заставодавці, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні;

- домашній арешт також не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків у зв`язку з проживанням останнього з батьком ОСОБА_13 , який позбавлений можливості пересування, в зв`язку з інвалідністю, та є свідком у даному кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування не встановлено джерел для існування підозрюваного. Враховуючи вказане, перебування під домашнім арештом підозрюваного за адресою його проживання створюватиме можливість для впливу на свідка ОСОБА_13 та є неможливим в зв`язку з відсутністю джерел його існування. Досудовим розслідуванням інших адрес проживання, за якими можливо застосувати домашній арешт підозрюваного, не встановлено. Таким чином, судом не взято до уваги вказаних доводів прокурора щодо недостатності обрання більш м`якого запобіжного заходу.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що Чернігівським районним відділенням поліції Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 27 травня 2019 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 підозрюється в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ..

30 травня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, наявність у нього судимостей тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, врахувавши зазначені вище вимоги закону, дійшла до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали підстави обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи доводи, які є в ухвалі, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі вивчив та дослідив матеріали справи і прийняв рішення згідно норм діючого законодавства.

Колегія суддів враховує також і фактичну поведінку підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 , відносно якого 31 травня 2019 року було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, самостійно, пішки, за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

Таким чином колегія суддів вважає, що підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою свого об`єктивного підтвердження не знайшли і прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4