Єдиний унікальний номер справи 185/6441/17
Провадження № 1-кп/185/59/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001432 від 20 травня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , строк якого спливає 07 грудня 2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на цілодобовий домашній арешт.

З`ясувавши думку представника державного обвинувачення, самого обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, ОСОБА_3 є особою, яка обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку умисного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків. Під час судового розгляду він неодноразово ухилявся від явки до суду 03 листопада 2017 року, 04 грудня 2017 року, 19 грудня 2017 року, 05 січня 2018 року.

Ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати і підтверджують те, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що вимагає застосування саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, відповідно до ст. 183 КК України.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що тяжкість злочинів не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 323, 331, 372, 182, 183, 194 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 січня 2020 року.

Розмір застави визначити у межах від 1 до 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 40140 грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_3 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1