Справа №365/374/19 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3043/2019 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Згурівського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, із загальною середньою освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, раніше судимого
визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.12.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И Л A:

Згідно вироку суду, у липні 2014 року (точної дати органом досудового розслідування не встановлено) приблизно о 10 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_7 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на закріпленому за ним, згідно наказу командира вказаної частини № 528 від 07.04.2014 року автомобілі марки «КАМАЗ - 4310», військовий номер НОМЕР_2 , прибув до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , з метою доставити транспортний засіб до пилорами ФОП ОСОБА_9 в с. Малий Крупіль Згурівського району Київської області для ремонту настилу підлоги кузова автомобіля. Перебуваючи на території двору за місцем свого проживання, за вищевказаною адресою, в той же час, оглядаючи кабіну вказаного автомобіля ОСОБА_7 у розвантажувальному жилеті знайшов споряджений вибуховою речовиною корпус із трубкою для запалу наступальної осколкової ручної гранати марки РГД-5 з маркуванням «Д-61-80 Т» з вмонтованим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням «9-80 УЗРГМ-2 583» та аналогічний споряджений вибуховою речовиною корпус із трубкою для запалу наступальної осколкової ручної гранати РГД- 5 (маркування не відоме) з вмонтованим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 (маркування не відоме).
Після цього, ОСОБА_7 взяв у руки вищевказані бойові припаси та вибухові пристрої та переніс їх до приміщення свого гаража, де поклав у чохол для риболовних вудочок. Таким чином, ОСОБА_7 розпочав зберігати бойові припаси та вибухові пристрої.
11.05.2019 року близько 19 год. 00 хв. за місцем свого проживання між ним з та його дружиною ОСОБА_10 і двоюрідною сестрою ОСОБА_11 , на побутовому підґрунті, виник конфлікт, в ході якого останні залишили вказану садибу, при цьому викликавши до місця проживання останнього його синів.
12.05.2019 року близько 01 години 20 хвилин, до господарсько-побутового приміщення, на горищі якого перебував обвинувачений ОСОБА_7 прибули його мати та сини. В цей час обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та демонструючи можливість позбавити себе життя, витягнув запобіжну чеку з кільцем із вмонтованого у споряджений вибуховою речовиною корпус із трубкою для запалу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 (маркування не відоме) уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ-2 (маркування невідоме), привівши детонатор вибухового пристрою в дію та кинув його на протилежну сторону дороги навпроти приміщення свого гаража по АДРЕСА_1 , де зазначений пристрій вибухнув. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 , тримаючи в руці споряджений вибуховою речовиною корпус із трубкою для запалу наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням «Д-61-80 Т» з вмонтованим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням «9-80 УЗРГМ-2 583» повернувся до горища господарсько-побутового приміщення та ліг відпочивати.
Цього ж дня, близько 05 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_7 прокинувся та почав спускатися з горища господарсько-побутового приміщення на землю. В цей час, його синами та двома працівниками поліції, обвинуваченого ОСОБА_7 було блоковано та відібрано з його рук споряджений вибуховою речовиною корпус із трубкою для запалу наступальної осколкової ручної гранати.
В суді першої інстанції справа розглядалась за приписами ст.349 КПК України.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції прокурор подав апеляційну в якій просить вирок скасувати та ухвали новий, яким ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2018, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вважає вирок суду першої інстанції незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Вказує, що суд першої інстанції невідбуту частину додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки, в порядку ст. 71 КК України не приєднав, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення надто м`якого покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в підтримку вимог апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок скасуванню з постановленням нового, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Частина 1 статті 421 КПК України визначає, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке покарання тільки у випадку, якщо за цими підставами апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий або його представник.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_7 раніше судимий вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2018, за ч. 2 ст. 286 до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк - 3 роки.

Вироком Згурівського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.12.2018 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Приписами ст. 71 КК України передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною третьою вказаної статті, призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення кримінального покарання» при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Із наведеного вбачається, що у випаду призначення покарання за сукупністю вироків, в порядку ст. 71 КК України приєднанню підлягають не лише основні, але і додаткові покарання.
Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції зобов`язаний був застосувати до обвинуваченого положення за правилами ч. 3ст. 71 КК України та визначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 71КК України, а саме частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуте основне та додаткове покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2018
За таких обставин, вирок Згурівського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням Закон України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга заступника прокурора Київської області до задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 420, 421 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області задовольнити.
Вирок Згурівського районного суду Київської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання - скасувати.
Постановити у цій частині новий вирок.
Призначити ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.12.2018, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді: