УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАНИ
1 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 742/3814/17
провадження № 51-4353 ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року та на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2019 року,
встановив:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (даліКК) і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень на користь держави, а також стягнуто із ОСОБА_4 на користь потерпілої особи заподіяну моральну шкоду в розмірі 500 гривень.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2019 року вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року змінено, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання на підставі пункту 1 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 КК у зв`язку із закінченням строків давності. В решті вирок залишено без змін.
Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями, захисник ОСОБА_5 в своїй касаційній скарзі просить скасувати вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2019 року та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог захисник ОСОБА_5 посилається на недостатність досліджених судами першої та другої інстанції доказів для визнання вини засудженої ОСОБА_4 та відсутність вмотивованого рішення суду щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 гривень на користь потерпілої ОСОБА_6 .
Перевіривши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з частиною 1 статті 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Відповідно, неповнота судового розгляду, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та справедливого рішення, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, згідно з положеннями статті 409 КПК, є підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Зі змісту судових рішень, доданих до касаційної скарги, вбачається, що у вироку Прилуцького міськрайонного суду від 03 вересня 2018 року винуватість засудженої ОСОБА_4 встановлено на підставі всіх досліджених у судовому засіданні доказів, з урахуванням доводів сторони обвинувачення, позиції потерпілої ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_4 ; покарання судом призначено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи, винної у його вчиненні, а також з урахуванням її позиції до вчиненого.
Щодо розміру відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 гривень на користь потерпілої ОСОБА_6 , судом першої інстанції частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 гривень, з урахуванням конкретних обставин по справі.
В ухвалі Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2019 року встановлено, що суперечностей, які б впливали на правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та ролі ОСОБА_4 при скоєнні кримінального правопорушення, не вбачається, тому всі докази, на які посилається суд першої інстанції, слід визнати належними та допустимими.
За визначених обставин, Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у вироку від 03 вересня 2018 року дійшов обґрунтованого висновку про винність засудженої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК, з чим, переглянувши судове рішення в апеляційному порядку, погодився і Чернігівський апеляційний суд в ухвалі від 07 червня 2019 року.
Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись статтею 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 вересня 2018 року та на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 07 червня 2019 року.
Ухвала Суду остаточна, оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3