233 № 233/7720/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , представника володільців майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, про накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а саме на: вантажний самоскид RenaultKerax, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); технічний паспорт НОМЕР_3 до автомобіля - вантажний самоскид RenaultKerax, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; екскаватор HitachiZX330LC-3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_6 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
Із вказаного клопотання слідує, що 10 листопада 2019 року до чергової частини Костянтинівського ВП Бахмутського ВПГУНП України надійшло повідомлення про те, що невідомими особами поблизу с. Бересток проводься земляні роботи.
Того ж дня, здійснено виїзд слідчо-оперативної групи та проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки розташовано біля АГЗС на околиці м. Костянтинівка, по вул. Мирошниченко, яка розташована за координатами (48.483839, 37.711903), та було виявлено що на вищевказаній ділянці розташована спеціальна техніка, а саме: вантажний самоскид Renault Кегах, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); екскаватор Hitachi ZX330LC-3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_7 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).
За результатами огляду місця події вищевказану техніку вилучено.
11 листопада 2019 було проведено додатковий огляд місця події, під час якого зафіксовано, що на місці де було вилучено вищевказані транспортні засоби, маються сліди проведення земляних робіт, знято верхній шар ґрунту, на екскаваторі та його ковші маються сліди свіжого ґрунту.
Вилучені транспортні засоби: вантажний самоскид RenaultKerax, реєстраційний номер НОМЕР_1 , екскаватор HitachiZX330LC-3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , є об`єктами скоєння злочину та їх вилучення необхідно для проведення слідчих дій з метою встановлення істини по справі, а також для проведення необхідних експертиз.
11 листопада 2019 року вищевказані транспортні засоби були визнанні по кримінальному провадженню речовими доказами і залучені до справи в якості речових доказів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав і просив його задовольнити. Накладення арешту на вилучене майно прокурор обґрунтовує необхідністю забезпечення збереження даних речових доказів, оскільки потрібно призначати експертизи та встановлювати розмір шкоди.

Старший слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав.

Представник власників майна адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вважаючи останнє не обґрунтованим та таким, що не ґрунтується на законі, оскільки підстав для арешту майна (техніки) немає, так як дана техніка рухалася для виконання робіт на іншу частину сміттєзвалища, яке розробляє ТОВ «Екоресурс», але під час руху була зупинена співробітниками поліції.

Свідок ОСОБА_8 повідомив у судовому засіданні, що він є керівником ТОВ «Екоресурс». Дане підприємство є володільцем промислових відходів, що розташовані на ділянці розміром 45 га, і на законних підставах займається прийманням, переробкою та утилізацією промислових відходів. З ТОВ «Наноскло» є договір на продаж скловмісних відходів. Також ТОВ «Наноскло» здійснює свою діяльність на території ТОВ «Екоресурс».

Свідок ОСОБА_9 повідомив у судовому засіданні, що він є начальником виробництва ТОВ «Наноскло». За договором у ТОВ «Екоресурс» ТОВ «Наноскло» покупає скловмісні відходи і переробляє їх. 10 листопада 2019 року з їх території виїхав раніше орендований екскаватор і повинен був загрузитися на трал. Даний екскаватор не повинен був працювати на сміттєзвалищі поза їх територією. Вантажний автомобіль у цей же день мав завантажитися на їх території відходами.

Свідок ОСОБА_10 повідомив у судовому засіданні, що він працює водієм у ПП ОСОБА_11 . 10 листопада 2019 року йому зателефонував ОСОБА_11 і наказав їхати на сміттєзвалище, де завантажитися відсівом. Близько 14 години він приїхав на місце, побачив екскаватор і вирішив у пілота дізнатися, де йому завантажуватися, так як на цьому звалищі він вперше. У цей час до нього підійшли співробітники поліції і вилучили свідоцтво про реєстрацію ТЗ та ключі. ОСОБА_12 автомобіля був порожній, бо завантажитися він не встиг. До Костянтинівського ВП автомобілем керував він, на звалищі автомобіль, свідоцтво про реєстрацію і ключі не опечатувалися. За допомогою екскаватору, що перебував на сміттєзвалищі, він не повинен був завантажуватися.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що 10 листопада 2019 року близько 14 год. він прибув на сміттєзвалище, щоб завести екскаватор і заїхати на трал. Він завів екскаватор, виїхав на зручне місце, проїхавши близько 70 м, і став чекати на трал. Хвилин за 30 до нього підійшли співробітники поліції і стали писати протокол. Екскаватор був холодний, тобто не працював. Він зателефонував власнику і повідомив, що трал не потрібний, бо поліцейські заарештували екскаватор. Коли він заводив і переганяв екскаватор, то у ковші ніякої землі не було і він не виконував ніяких земельних робіт.

Розглянувши клопотання і долучені до нього документи, вислухавши пояснення прокурора, слідчого, представника володільців майна, свідків, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Із поданого клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що невстановленою особою на покинутому сміттєзвалищі, розташованому на виїзді з м. Костянтинівка у бік м. Покровська, виконуються незаконні земляні роботи за допомогою будівельної техніки. Вказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 11 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України.

Відомості про вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2019 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 11 листопада 2019 року.

Постановою слідчого від 11 листопада 2019 року вантажний самоскид Renault Кегах, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ); екскаватор Hitachi ZX330LC-3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_7 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), визнані речовими доказами.

Слідчим у клопотанні підставою для арешту вилученого майна зазначено лише встановлення істини по справі та необхідність проведення експертиз.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Разом з тим, зміст відповідного клопотання не містить будь-якого об`єктивного обґрунтування наявності ризиків, встановлених ч.1 ст. 170 КПК України.

Крім того, орган досудового розслідування, в порушення ч.5 ст. 132, ч.2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували заявлені ризики стосовно техніки (самоскид та екскаватор), які перебували на зазначеній земельній ділянці (сміттєзвалищі).

Між тим, за п.1 ч.2 ст. 170 КПК України передбачений арешт майна з метою забезпечення збереження речового доказу, для чого суд має з`ясувати питання відповідності заявленого для арешту майна критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до змісту положень ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Однак, відповідність вказаної техніки (екскаватор та самоскид), яка перебувала на території сміттєзвалища, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті злочину за ч.1 ст. 239-1 КК України, є сумнівним та непереконливим, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є неадекватним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.

Судом досліджено додані до клопотання документи, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0001351 від 11 листопада 2019 року; копію протоколу огляду місця події від 20 листопада 2019 року, з якого вбачається, що кузов автомобіля RenaultKerax є порожнім, а щодо екскаватора HitachiZX330LC-3 не зазначено, чи маються на ньому та навколо сліди зняття шару ґрунту; копію протоколу огляду від 11 листопада 2019 року, з якого вбачається, що на дні ковшу опечатаного 10 листопада 2019 року екскаватора HitachiZX330LC-3 маються сліди ґрунту; копію постанови від 11 листопада 2019 року про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів; копії правовстановлюючих документів на екскаватор та самоскид, а також документи щодо господарсьої діяльності та правовідносин ТОВ «Екоресурс» та ТОВ «Наноскло».

Відповідальність за ч.1 ст. 239-1 КК України настає внаслідок незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

Об`єктивна сторона злочину полягає в незаконному заволодінні будь-якими способами значними площами ґрунтових покривів (поверхневим шаром) земель, якщо це створило реальну небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, та містить будь-які незаконні дії, що порушують умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту, затверджені у проекті землеустрою. Закінченим злочин вважається з моменту створення реальної небезпеки для життя, здоров`я людей чи для довкілля, що виникла внаслідок вчинення дій, які порушують умови зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту. Загроза заподіяння шкоди має бути реальною, очевидною, а негативні наслідки не настають лише завдяки своєчасно вжитим заходам або через інші обставини.

Небезпека для життя людей - це створення реальної можливості загибелі хоча б однієї людини.

Небезпека для здоров`я - вплив факторів середовища життєдіяльності, що створює реальну загрозу здоров`ю, призводить до втрати працездатності людини чи навіть створює реальну загрозу для життя і здоров`я майбутніх поколінь.

Небезпека для довкілля - загроза настання таких наслідків, як: загибель тварин (диких, домашніх), рослин, лісопосадок; деградація земель; зменшення земельного покриву, що впливає на забезпечення населення сільськогосподарськими продуктами; зміна клімату й настання інших змін біологічного, хімічного і фізичного складу ґрунту і т. д.

Важливою при встановленні об`єктивної сторони цього злочину є наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконним заволодінням ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель і створенням небезпеки при цьому.

Основним безпосереднім об`єктом злочину є встановлений порядок зняття, перенесення та використання поверхневого шару ґрунту (ґрунтового покриву землі). Додатковим може бути життя та здоров`я людини, стан довкілля, право власності, родючість ґрунтів тощо.

Предметом злочину є ґрунтовий покрив, який у диспозиції ч.1 ст. 239-1 ототожнюється з поверхневим шаром земель.

У той же час, із вказаних матеріалів вбачається, що старший слідчий, звертаючись із клопотанням про арешт майна, не посилається на те, яким чином сталося заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель (фізичне вилучення ґрунтового покриву та яким способом (відкрито, таємно, з застосуванням насильства або обману тощо).

Також слідчим не зазначено, яку саме це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля, тому суд не в змозі співставити співмірність вартості арештованого майна і розміру шкоди, що є обов`язковим. У справі не встановлено потерпілих і ніким не заявлено цивільного позову.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів, якими у даному випадку є арешт самоскиду та екскаватору, які перебували на території сміттєзвалища.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Враховуючи зміст клопотання про арешт техніки (самоскиду та екскаватору) та заявлену підставу і мету для її арешту, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.

Вимоги ч.1 ст.173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, за відсутності їх об`єктивної обґрунтованості, слідчий суддя розцінює як припущення, що не можуть бути взяті до уваги.

За викладених обставин суд дійшов висновку про недоведеність старшим слідчим та прокурором, що вилучені техніка та правовстановлюючий документ, відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим у ч.2 ст. 167 КПК України.

Також враховано, що санкція ч.1 ст. 239-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації предметів (техніки).

Також слідчий суддя, з урахуванням обставин провадження, вважає не розумним накладення арешту завданням даного кримінального провадження.

Отже, з огляду на наведені обставини, клопотання старшого слідчого не можна визнати обґрунтованим. Тому в задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Фіксування факту проведення земляних робіт, про що зазначено у відповідному клопотанні, може бути здійснено шляхом проведення слідчих, процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 67, 168, 170-173, 237, 309, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001351 від 11 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239-1 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя