Справа № 610/2255/18
Провадження № 1-кп/635/196/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області в складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
основних присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
запасного присяжного ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження 0000494 від 16.05.2018 року стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,
УСТАНОВИВ:
при проведенні судового слідства стороною захисту подано суду клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, а саме протоколу огляду місця події, складеного 11 серпня 2018 року адвокатом ОСОБА_9 за участі адвоката ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , план-схему до протоколу огляду та вилучені під час огляду речові докази листя дерева.
Зазначені докази відкриті стороні обвинувачення та потерпілим.
Потерпілі подали суду заяви, в яких просили проводити судові засідання за їх відсутності.
Прокурор в судовому засіданні перед дослідженням додаткових доказів подав суду клопотання про визнання таких доказів явно недопустимими і просив суд їх не досліджувати з підстав істотного порушення закону при отримання таких доказів.
Сторона захисту в судовому зсіданні просили суд відмовити прокурору в задоволенні поданого клопотання з огляду на необхідність надання судом оцінки поданим доказам у нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.
Вислухавши доводи сторін суд приходить до наступного.
Відповідно до п. п. 2, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України одними із основних засад судочинства є законність та забезпечення права на захист.
Конституцією України в статті 131-2 визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
В порядку реалізації прав обвинуваченого на захист п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачений такий вид адвокатської діяльності, як захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Професійні права адвоката визначені статтею 20 зазначеного закону, який надає адвокату зокрема збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою. Такі права адвокат повинен реалізовувати відповідно до закону і ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» прямо забороняє використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта.
Статтею 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Порядок збирання і надання доказів в кримінальному провадженні чітко визначений законом.
Так Главою 20 КПК України визначено вичерпний перелік слідчих (розшукових), однією з яких є огляд. В ст. 237 КПК України передбачено наступний порядок проведення огляду. З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
При розгляді справи в суді відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Наведені норми закону свідчать про те, що проведення такої слідчої дії, як огляд місця події і складання за її результатами відповідних протоколів, додатків до протоколів та вилучення речей є виключною компетенцією слідчого або прокурора. Адвокат не має права на здійснення функцій захисту шляхом проведення заходів, які визнаються законом слідчими (розшуковими) діями. Такі дії сторони захисту явно виходять за рамки їх компетенції, основних засад судочинства та грубо порушують право на захист обвинуваченого, оскільки адвокат не може виконувати в одному кримінальному провадженні одночасно функції сторони захисту і сторони обвинувачення. При цьому ніяких перешкод отримати необхідні докази в порядку, передбаченому ст. 333 КПК України об?єктивно не існувало.
З наведеного, суд приходить до однозначного висновку, що збирання адвокатами доказів із самовільним присвоєнням функцій слідчого та прокурора призводить до істотного порушення права на захист обвинуваченого, оскільки в результаті таких дій обвинувачений не отримав належну правову допомогу, а зібрані докази відповідно до закону не можуть бути використані на захист прав обвинуваченого. За загальними правилами, визначеними ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема,
порушення права особи на захист.
Підсумовуючи наведене суд визнає, що докази, надані стороною захисту, а саме протокол огляду місця події, складений 11 серпня 2018 року адвокатом ОСОБА_9 за участі адвоката ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , план-схема до протоколу огляду і вилучені під час огляду речові докази листя дерева отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме з порушенням права на захист обвинуваченого, а тому є очевидно недопустимими і відповідно до ст. 89 КПК України в судовому засіданні суд повинен за клопотанням сторони обвинувачення визнати такі докази недопустимим та не досліджувати їх у судовому засіданні.
Керуючись ч. 2 ст. 89 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
визнати протокол огляду місця події, складений 11 серпня 2018 року адвокатом ОСОБА_9 за участі адвоката ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , план-схема до протоколу огляду і вилучені під час огляду речові докази листя дерева очевидно недопустимими доказами та не досліджувати їх у судовому засіданні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_14

Присяжні: ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5