Справа № 686/400/19
Провадження № 1-м/686/1/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідності із законодавством України,
До Хмельницького міськрайонного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 20.11.2017 року у відповідність із законодавством України, в якому ставиться питання про: визначення норм КК України, якими передбачена відповідальність за злочин, у вчиненні якого вироком іноземної держави визнана винною громадянка України ОСОБА_4 ; визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засуджена на підставі вироку суду іноземної держави, вирішення питання про виконання вироку іноземної держави в частині стягнення з громадянки України процесуальних витрат.
У клопотанні зазначено, що 19 грудня 2018 року наказом Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженої за вироком Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 20.11.2017р. громадянки України ОСОБА_4 , яка визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 30, пункту "г" частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб у великому розмірі) та за пунктом "г" частини 4 статті 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації (незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
Представник Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, в клопотанні зазначено про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до положень частини 1 статті 610 КПК України неявка представника Міністерства юстиції України не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутність заявника, виходячи з доводів клопотання та додатків до нього.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене вищевказаним вироком суду Російської Федерації, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог статті 606 КПК України, засудженого іноземним судом громадянина України може бути прийнято для відбування покарання в Україні.
Згідно зі статтею 609 КПК України запит уповноваженого (центрального) органу іноземної держави про передачу для відбування покарання в Україні засудженого судом цієї держави до позбавлення волі громадянина України, а також клопотання такого засудженого або його законного представника чи родича про передачу розглядається Міністерством юстиції України.
Після надходження всіх необхідних документів Міністерство юстиції України протягом місяця розглядає надіслані матеріали та в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Частиною 3 статті 610 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується листом ДМС України та копією паспорта громадянина України, виданого на ОСОБА_4
ОСОБА_4 засуджена Вироком Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 20.11.2017 р. ОСОБА_4 засуджена до покарання в виді позбавлення волі на строк 8 років і 6 місяців за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, п. г ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та за п. г ч. 4 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі строком 11 років та 6 місяців. В силу вимог частини 3 статі 69 Кримінального кодексу Російської Федерації за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 призначене кінцеве покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років. Ухвалою апеляційного суду Володимирської області Російської Федерації від 20.02.2018 року вказаний вирок в частині визнання винуватості ОСОБА_4 та призначення покарання залишено без змін.
Відповідно до ст. 9 ч. 1 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянкою України, вирок суду Російської Федерації, яким вона засуджена, набрав чинності, строк покарання, який має відбувати засуджена більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженої в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Відповідно до статті 11 Конвенції при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального кодексу України та визначає покарання.
Відповідно до законодавства України дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307 КК України як закінчений замах на незаконний збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, та за частиною 3 статті 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів вчинений за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.
Визначаючи строк позбавлення волі, суд приймає до уваги наступне.
Відповідно до статті 610 частини 4 КПК України при визначенні строку покарання у вигляді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків:
- якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
- якщо строк покарання призначений вироком суду іноземної держави, є меншим ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинно посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину.
На час вчинення злочину ОСОБА_4 санкцією частини 3 статті 307 КК країни передбачений строк покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Відповідно до частини 3 статті 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.
Враховуючи, що максимальний строк покарання за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307 КК України, з урахуванням вимог статті 68 частини 3 КК України, становить 8 років тому і дане покарання у виді позбавлення волі є меншим, ніж покарання, призначене вироком суду Російської Федерації, тому суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України.
Максимальний строк покарання за частиною 3 статті 307 КК України становить 12 років позбавлення волі, такий самий максимальний строк передбачено і законодавством Російської Федерації, тому при призначені строку покарання за вироком суду Російської Федерації у відповідності до санкції частини 3 статі 307 КК України, суд визначає строк покарання із врахуванням вимог частини 4 статті 610 КПК України і дотримується тривалості призначеного покарання за вироком Російської Федерації.
Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком суду іноземної держави не призначалось.
За вироком суду Російської Федерації при вирішенні питання щодо вирішення процесуальних витрат витрат на правову допомогу, суд із рахування майнового положення обвинуваченої, стану здоров`я вирішив стягнути в рахунок федерального бюджету із обвинуваченої ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 9800 рублів.
Відповідно вимого статті 118 КПК України витрати на правову допомогу є процесуальними витратами. Згідно статті 120 КПК України витрати пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків передбачених частинами 2 та 3 даної статті. Частиною 3 статті 120 КПК України передбачено, що допомога захисника, залученого для здійснення захисту за призначенням у випадках передбачених КПК України або законом надається за рахунок коштів Державного бюджету України і є безоплатною для підозрюваного, обвинуваченого. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законодавством.
Відповідно до положень законодавства України, зокрема статей 118-120 КПК України, не передбачено стягнення витрата на правову допомогу із обвинуваченого на користь держави, у разі надання безоплатної правової допомоги, тому вимоги щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь Федерального бюджету Російської Федерації відповідно до вироку Російської Федерації не підлягають виконанню відповідно до вимог КПК України.
Початок строку відбування покарання засудженій ОСОБА_4 слід обчислювати з 23.08.2016 року, тобто з моменту її затримання, відповідно до дати, визначеної судом Російської Федерації, зарахувавши у строк покарання час попереднього утримання під вартою таким чином як визначено судом іноземної держави.
На підставі вищезазначеного та керуючись статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, статтями 68, 70, 307 КК України, статтями 118-120, 369-372, 602, 606, 609, 610 КПК України, суд,-
Клопотання Міністерства юстиції України задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Петушинського районного суду Володимирської області Російської Федерації від 20.11.2017 року відносно засудженої громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького Хмельницької область, українка, заміжня, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: 2007 та 2010 року народження, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і вважати її засудженою:
- за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України з визначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років;
-за частиною 3 статті 307 Кримінального кодексу України з визначення покарання у виді позбавлення волі строком 11 років 6 місяців.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 23.08.2016 року.
Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України для подальшого інформування Міністерства юстиції Російської Федерації та організації прийняття засудженої в Україну.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1