Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 372/160/17
номер провадження 1-кп/368/8/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.10.2019 року

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 30001184 від 25.08.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Брянка Луганської області, освіта середня, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, а саме, 2009 року Брянківським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України,-

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.186ч.3, 115ч.2п.9 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 2009 року Брянківським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову, повторно вчинив нові умисні злочини проти власності та життя і здоров`я особи, за наступних обставин.

23 серпня 2016 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля залізничної станції «Караваєві Дачі», яка розташована в місті Києві, де маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, вирішив здійснити відкрите викрадення чужого майна, а саме золотого ланцюжка з хрестиком, який належить ОСОБА_8 .

З метою вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 на громадському транспорті (міжміській електричці) прибув до залізничної станції «Нові Безрадичі» в селі Нові Безрадичі, Обухівського району Київської області та приблизно о 20 год. 00 хв., після 20 год.10 хв., 23 серпня 2016 року проник на територію приватного домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_3 , власницею якого, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 являється ОСОБА_9 і де проживала ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , непомітно для ОСОБА_8 через відчинені двері проник до садового будинку АДРЕСА_3 та заховався за двері, які ведуть до кімнати в будинку.

Через деякий час, потерпіла ОСОБА_8 зайшла до будинку та ОСОБА_7 своєю правою рукою схопив ОСОБА_8 за горло. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 зірвав своєю рукою з шиї потерпілої ланцюг із золота 585 проби вагою 7 грам і вартістю 6960,31 грн., на якому був хрестик із золота 585 проби вагою 3 грами і вартістю 2982,99 грн. та поклав їх у ліву кишеню штанів, у які був вдягнений, і, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим майном, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 9946,30 грн. Вказані злочинні дії він вчинив з прямим умислом, так як усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Таким чином, ОСОБА_7 відкрито викрав чуже майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.

Крім того, ОСОБА_7 , вчиняючи відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні садового будинку АДРЕСА_3 , побоюючись бути викритим у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, з метою приховати скоєний ним злочин, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, що кваліфікується за ч. 3 ст. 186 КК України. , вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_8 .

Приблизно о 20 год. 00 хв., після 20 год.10 хв., 23 серпня 2016 року, реалізуючи свій злочинний намір, діючи з прямим умислом, бажаючи протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 з метою приховати раніше вчинений злочин, ОСОБА_7 , посягаючи на найвищу соціальну цінність людини - життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, застосував до потерпілої ОСОБА_8 фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я останньої, яке виразилось в передавленні горла ОСОБА_8 простиралом, знайденим в будинку, шляхом зав`язки своїми руками його навколо шиї ОСОБА_8 та фіксації на вузол, що спричинило смерть ОСОБА_8 23.08.2016 року від механічної асфіксії в результаті задушення петлею.

Вказані дії ОСОБА_7 перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з метою приховати інший злочин.

Допитаний в судовому засіданні 23.02.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 винність свою визнав частково. Пояснив , що в м. Києві він вирішив зірвати з шиї у ОСОБА_8 золотий ланцюжок з хрестиком за місцем проживання останньої, яка є сестрою його тещі і в якої він проживав раніш з дружиною ОСОБА_10 так як йому необхідні були гроші. Він приїхав в с. Нові Безрадичі і в будинку сховався за двері. В кімнату зайшла ОСОБА_8 і він правою рукою взяв за її шию і тримав щоб не бачила його, а лівою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком і на замку золотий ланцюжок порвався. Він відпустив її і вона впала обличчям на підлогу та не рухалась. У неї був відсутній пульс і він обв`язав її шию простиралом. Цепочку з хрестиком продав таксисту за 4000 грн.

Після оголошення судом 16.03.2017 року письмової заяви свідка ОСОБА_10 від 29.08.2016 року про те , що обвинувачений користувався мобільним телефоном з сім.карткою МТС № НОМЕР_2 з 23.06.2016 року по 26.08.2016 року який вона добровільно видає працівникам поліції обвинувачений пояснив , що вказані в заяві обставини відповідають дійсності. ( а.с.112 т.2)

Допитаний в судовому засіданні 30.05.2017 року обвинувачений у зв`язку з зміною обвинувачення прокурором винність свою не визнав. Змінив покази і пояснив, що раніш говорив неправду . Прокурор погрожував йому , так як говорив дружині коли закінчувалось досудове слідство, що йому буде довічне позбавлення волі. Пояснив, що 23.08.2016 року з 14 год. до 20 год. він зустрічався з друзями в м. Києві прізвища і адреси яких він не знає. В 20 год. він автобусом виїхав з м. Києва і приїхав в 21 год. в с. Хмільна Києво - Святошинського району Київської області де забрав дружину ОСОБА_10 з дітьми і поїхав в м. Київ на центральний залізничний вокзал, що може підтвердити дружина, але він не знає де вона проживає. Тобто обвинувачений послався на ОСОБА_10 як на особу яка підтвердить його алібі.

В судовому засіданні 11.09.2017 року обвинувачений дав додаткові пояснення про те, що 23.08.2016 року він їздив в м. Київ з метою попити пиво з друзями і повернувся в с. Хмільна куди також приблизно в 21 год. 30 хв. приїхала ОСОБА_10 з двома дітьми віком 1 і 2 років та пояснила йому , що була у ОСОБА_8 і вони після цього разом поїхали в м. Київ , а потім в м. Суми де у відділку поліції дружина розповіла йому , що вона вчинила злочин, так як після сварки душила ОСОБА_8 .. Він хотів захистити дружину і оговорив себе. У нього не було мобільного телефона. Також обвинувачений надав суду власноручні пояснення (а.с.36-39 т.3) і прочитав їх в судовому засіданні в яких також зазначені вказані обставини, а також зазначив, що в м. Києві ОСОБА_8 в ломбарді здала золоті прикраси і отримала гроші та повідомила йому, що взяла їх без дозволу у ОСОБА_8 . Також зазначив, що перед слідчим експериментом дружина розповіла йому, що потрібно говорити і обіцяла, що він через дві неділі буде звільнений з під варти , але його не звільняли і він сказав дружині, що розповість , що вона вчинила злочин якщо не скаже правди слідству. А тому дружина викликала поліцію і повідомила, що вона вчинила злочин . Але потім виїхала з Києва в Луганську область і сказала, що зробить все щоб він був засуджений. Тобто обвинувачений послався на те, що йому відомо, що злочин вчинила його дружина і він оговорив себе з метою захистити дружину від притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні 29.03.2018 року обвинувачений дав додаткові пояснення про те, що він протягом тривалого часу не мав власного мобільного телефона і інколи користувався мобільним телефоном дружини, але 23.08.2016 року він не користувався мобільним телефоном дружини.

В судовому засіданні 29.01.2019 року обвинувачений дав додаткові пояснення про те, що 23.08.2016 року він був в м. Києві , так як близько 18 год . на прохання ОСОБА_11 , яка перебувала на той час в СІЗО , зустрівся в м. Києві з дівчиною 30-35 років, якої він не знає , і передав продукти, щоб завезла в СІЗО. Суд відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про виклик в судове засідання в якості свідка ОСОБА_11 , так як з клопотання вбачалось, що обвинувачений не зустрічався з вказаною особою 23.08.2016 року в день вчинення злочинів і посилався на те, що зустрічався з особою яка не є йому другом і тим самим змінив покази, так як в судовому засіданні 30.05.2017 року пояснив, що 23.08.2016 року він зустрічався з друзями в м. Києві прізвища і адреси яких він не знає. А в судовому засіданні 11.09.2017 року обвинувачений дав додаткові пояснення про те, що 23.08.2016 року він їздив в м. Київ з метою попити пиво з друзями і не повідомив їх анкетні дані та місце проживання.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів підтверджується слідуючими доказами.

Протоколом огляду місця події від 24.08.2016 року , ілюстрованою таблицею до нього , відеозаписом вказаної процесуальної дії (а.с.218-231т.1, 210т.2) , що місцем вчинення злочину є приміщення садового будинку АДРЕСА_3 де було виявлено труп ОСОБА_8 і потерпіла ОСОБА_9 заявила про зникнення золотого ланцюжка і золотого хрестика. Також на шиї у трупа було виявлено у вигляді зімкнутої незав`язаної на вузол петлі зібрану в жмут простинь,

Показами потерпілої ОСОБА_9 підтверджується, що 23.08.2016 року о 20 год.10 хв. вона розмовляла з сестрою ОСОБА_8 по телефону. 24.08.2016 року послала внука ОСОБА_12 до сестри і близько 17 год. дізналась від нього, що сестра мертва. ОСОБА_8 на шиї носила золотий ланцюжок з золотим хрестиком та мала золоті сережки з камінцями яких не було виявлено. Вона бачила в магазині точно такі золотий ланцюжок з золотим хрестиком і вага золотого ланцюжка становить 7 грам, а вага золотого хрестика становить 3 грами. Вага золотих сережок з камінцями становить близько 4 грам.

Показами неповнолітнього свідка ОСОБА_13 підтверджується, що 24.08.2016 року , так як двері в будинку були закриті, він виліз по винограднику і через вікно проник в будинок де на полу побачив ОСОБА_8 яка була холодна і відсутній пульс , а навколо її шиї була намотана декілька разів скручена простинь і зав`язана на два вузла. Один вузол він розв`язав , а інший ні, так як сильно зав`язано було.

Показами свідка ОСОБА_14 підтверджується, що за день до смерті ОСОБА_8 вона бачила на шиї у останньої золотий ланцюжок і золотий хрестик.

Показами свідка ОСОБА_15 підтверджується, що 24.08.2016 року їй дзвонив ОСОБА_13 і сказав, що відсутній зв`язок з ОСОБА_8 і вона пішла до місця проживання ОСОБА_8 але ніхто не відповідав. Вона чула під час слідчого експеримента зі слів ОСОБА_7 , що це він забрав золотий ланцюжок у ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що 23.08.2016 року у вечірній час була у сусідів на ім`я ОСОБА_16 і ОСОБА_17 в с. Хмільна і приїхав на таксі її чоловік ОСОБА_7 та сказав, що у нього появилось 3000 грн. і його можуть призвать в армію , а тому слід їхати в Луганську область де раніш він проживав . Вони поїхали на таксі до вокзалу в м. Київ і вона по дорозі здала в ломбард за гроші свої золоті прикраси, так як не було достатньо коштів на проїзд в м. Брянка Луганської області . Через кордон її не пустили, так як не було дозволу батька на вивіз дитини батьком якої не є ОСОБА_7 . Вона з дітьми та обвинуваченим поїхала в м. Суми для оформлення необхідних документів . Потім поїхали в Обухів де у відділі поліції чоловік сказав їй , що були борги із-за наркотиків і потрібно було вивезти сім`ю, а тому були потрібні гроші. Чула , що обвинувачений говорив, що душив ОСОБА_8 руками. Дізналась про вбивство ОСОБА_8 25.08.2016 року від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_18 показала, що є сусідом ОСОБА_8 і дізналась про вбивство від працівників поліції.

Свідок ОСОБА_19 показала, що їй не відомо кого конкретно вбито.

Свідок ОСОБА_20 показав, що 23.08.2016 року він проживав з дружиною в с. Хмільна , а через дорогу проживав в будинку обвинувачений з дружиною і в цей день він бачив обвинуваченого в с. Хмільна близько 21 год. , а дружина ОСОБА_7 в цей день не приходила з дітьми до нього з дружиною. Його жінка бачила, що на слідуючий день ранком обвинувачений з дружиною на таксі виїхали з будинку на інше місце проживання. Також пояснив, що за два дні до виїзду ОСОБА_7 продав свій телефон його дружині, так як не мав грошей. Також пояснив, що через тиждень після від`їзду обвинуваченого приходило близько 5 невідомих людей з пістолетами які шукали обвинуваченого. Суд оцінює критично покази вказаного свідка в частині про відоме йому місце перебування обвинуваченого та дружини обвинуаченого 23.08.2016 року, так як свідок стверджує, що на слідуючий день 24.08.2016 року обвинувачений з дружиною на таксі виїхали з будинку, але це спростовується повідомленням від 17.04.2019 року , протоколом тимчасового доступу до речей і документів, договорами (а.с.173- 178,183-184 т.4) що 24.08.2016 року в 00 год.45 хв. ОСОБА_10 знаходилась в ломбардному відділенні ПТ» Ломбард «Кредит Юніон», розташованого за адресою м. Київ , пр-т Перемоги,104 а показами обвинуваченого підтверджується, що він був в цей час неподалік вказаного місця . Тобто обвинувачений з дружиною на таксі виїхали з будинку вночі а не ранком.

Вказаними показами підтверджується відсутність коштів у обвинуваченого і наявність у нього проблем у правовідносинах з невідомими особами з пістолетами та необхідність переховуватись від них , що є підтвердженням наявності у нього корисливого мотиву на вчинення злочину по ст.186ч.3 КК України та потребу у обвинуваченого брати у дружини мобільний телефон для користування у зв`язку з вчиненням злочинів без відома дружини , що інкримінуються.

Також копією обвинувального акта у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину по ст.186 ч.2 КК України , затвердженого 12.02.2016 року прокурором Київської місцевої прокуратури №9 і вимогою на судимість від 30.08.2016 року підтверджується , що вказаний обвинувальний акт направлено до суду 15.02.2016 року і не розглянуто . Тому йому також потрібні були кошти для явки до суду, що є підтвердженням наявності у нього корисливого мотиву на вчинення злочину по ст.186ч.3 КК України. (а.с.124,136 т.2)

Свідок ОСОБА_21 , допитана судом за клопотанням сторони захисту, показала що знайома з ОСОБА_10 з серпня-вересня 2016 року , а з листопада 2016 року вказана особа жила в неї в м. Українка Київської області і чула від неї , що сусіди казали їй що поряд з місцем вбивства ОСОБА_8 робили остарбайтери та чули сусіди шум в будинку . А тому ОСОБА_10 підозрювала, що ОСОБА_8 вбили остарбайтери. З початку січня 2017 року ОСОБА_10 була знервована і вона чула, що ОСОБА_10 дзвонила в поліцію та повідомила поліції, що вона вбила ОСОБА_8 і пояснювала їй ці дії тим, що так краще буде чоловіку і всім, а коли приїхала поліція то казала, що заявила так як цього хотіла поліція. Свідок сприймає це як придумані історії ОСОБА_10 . Показами вказаного свідка підтверджується, що ОСОБА_10 оговорювала себе у вбивстві з метою допомогти чоловіку уникнути кримінальної відповідальності.

Відповідно до повідомлень Обухівського ВП ГУНП в Київській області : до вказаного органу 19.01.2017 року (а.с.104 т.5) надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , що її чоловік знаходиться в Лукянівському СІЗО і його підозрюють у вбивстві та з нього вибивають зізнання та погрожують їй та її дітям; до вказаного органу 20.01.2017 року 0 23 год.12 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , що 24.08.2016 року вона вбила ОСОБА_8 (а.с.94 т.3). Також вказано про реєстрацію вказаних заяв і відкрите кримінальне провадження, що на даний час розглядає суд відносно ОСОБА_7 . Також потерпіла ОСОБА_9 давала пояснення, що чула від слідчого, що п`яна ОСОБА_10 говорила, що вона вбила ОСОБА_8 . Вказані повідомлення і пояснення спростовуються поясненнями ОСОБА_10 в судовому засіданні про те, що обвинувачений говорив, що душив ОСОБА_8 руками і 23.08.2016 року отримав гроші не повідомивши їй про їх походження. Вбачається, що ОСОБА_10 оговорювала себе у вбивстві з метою допомогти чоловіку уникнути кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_22 , допитана за клопотанням прокурора, показала в судовому засіданні , що влітку 2014 року обвинувачений і його дружина ОСОБА_10 просили у неї допомоги вбити ОСОБА_8 з метою отримання золота і вона погодилась на словах та розповіла дільничому і спілкувалась з вказаними особами через соціальні мережі ще пів року та під час одного з спілкувань ОСОБА_10 сказала, що її чоловік задушить ОСОБА_8 так як він раніше судимий. Вона бачила у ОСОБА_10 власні золоті прикраси з золота : цепочку, хрестик, браслет, іконку. Через два роки дізналась по телевізору про смерть ОСОБА_8 . Суд оцінює критично покази вказаного свідка , так як вказана особа не сказала суду, що повідомила ОСОБА_8 про вказані обставини і вбачається, що ОСОБА_10 висловила припущення , що обвинувачений задушить ОСОБА_8 , обґрунтовуючи наявністю у нього судимості.

Висновком судово-медичної експертизи №257 від 13.10.2016 року підтверджується, що смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 від механічної асфіксії в результаті задушення петлею, на що вказують: ушкодження в області шиї у вигляді циркулярно розташованої зони просвітлення в середній третині, крововиливи в клітковину шиї, перелом рожка під`язикової кістки та каблучкоподібного хряща, повнокрів`я внутрішніх органів, ділянки емфізем легень, темна рідка кров, цяткові крововиливи в слизові оболонки, набухання головного мозку. Ушкодження в області шиї могли утворитись внаслідок стиснення її м`якою петлею, якою могла бути зібрана в жмут простинь.

У ОСОБА_8 було також виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі зліва, на лобі посередині, на підборідді посередині, на правій боковій оверхні шиї в середній третині, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині; крововиливи на верхньому повіці лівого ока, на передній поверхні лівого плеча в середній третині, на задній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині, в нижньо-внутрішньому квадранті правої молочної залози, на передній поверхні лівого та правого стегон у верхній третині, на внутрішній поверхні лівого стегна в середній третині, на задній поверхні лівої гомілки в середній третині та на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в середній третині.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупими твердими предметами з обмеженою травмуючою поверхнею (садна - внаслідок ковзання, тертя, удару під кутом; крововиливи - ударів, тиснення) незадовго до настання смерті і відносяться до легких тілесних ушкоджень. ( а.с.3-7 т.2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2016 року ( а.с.87-92т.2), відеозапису слідчого експерименту на диску для лазерних систем зчитування з протоколом огляду вказаного диску від 29.09.2016 року ( а.с.211,191 т.2) ОСОБА_7 показав, що він проник в садовий будинок де не було світла через вхідні двері , сховався в кутку кімнати і коли зайшла ОСОБА_8 в кімнату схопив рукою і намагався зірвати золотий ланцюжок з її шиї, але вона відбила його руку а він схопив її правою рукою за шию і зжав її шию та лівою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком та поклав до кишені. ОСОБА_8 впала обличчям на підлогу і він не відшукав у неї пульс та взяв простирало з ліжка та замотав його на шиї у ОСОБА_8 . Вказаними доказами підтверджується, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло. Також підтверджується, що він вчинив умисне вбивство ОСОБА_8 , так як вказав на знаряддя злочину простирало яке взяв з ліжка і показав, що намотав на шию вказаної особи . Але ОСОБА_7 не показав, що зав`язав своїми руками простирало навколо шиї ОСОБА_8 та зафіксував на вузол, що спричинило смерть ОСОБА_8 23.08.2016 року від механічної асфіксії в результаті задушення петлею. Суд вбачає, що це спосіб захисту обвинуваченого на час проведення слідчого експеримента з метою зменшення відповідальності за вчинені злочини, так як він знав у зв`язку з розглядом 29.08.2016 року клопотання слідчого слідчим суддею про обрання йому запобіжного заходу про те, що при огляді місця події 24.08.2016 року на шиї у трупа було виявлено у вигляді зімкнутої незав`язаної на вузол петлі зібрану в жмут простинь, так як при обранні запобіжного заходу встановлювалось на підставі доказів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів про вчинення злочину підозрюваним.( а.с.75-76 т.2) Вказаний доказ отримано з дотриманням вимог КПК України. Вказані обставини він показував в присутності захисника і відповідав на запитання захисника також і про те, що дає покази добровільно з метою сприяти слідству і тиску на нього не здійснювали. Тому посилання обвинуваченого, що слідчий спочатку показав на місці без захисника які обставини слід говорити є такими, що не відповідають дійсності і направлені на уникнення від кримінальної відповідальності. З цих самих мотивів уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений 11.09.2017 року надав суду письмові пояснення, що перед слідчим експериментом дружина розповіла йому, що потрібно говорити (а.с.36-39 т.3).

Вказаним протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2016 року, відеозаписом слідчого експерименту на диску для лазерних систем зчитування з протоколом огляду вказаного диску від 29.09.2016 року ( а.с.211,191 т.2) та висновком судово-медичної експертизи №257 від 13.10.2016 року про те, що у ОСОБА_8 було також виявлені тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень і які вказані вище підтверджується, що метою вчинення умисного вбивства у ОСОБА_7 було приховати вчинене ним відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло . Він діяв так, щоб його не впізнала ОСОБА_8 , але після вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 могла його впізнати , що слідує з кількості отриманих легких тілесних ушкоджень від дій ОСОБА_7 та місця їх розташування.

Також в основу обвинувачення суд бере покази обвинуваченого в судовому засіданні 23.02.2017 року , що в м. Києві він вирішив зірвати з шиї у ОСОБА_8 золотий ланцюжок з хрестиком за місцем проживання останньої, яка є сестрою його тещі і в якої він проживав раніш з дружиною ОСОБА_10 так як йому необхідні були гроші. Він приїхав в с. Нові Безрадичі і в будинку сховався за двері. В кімнату зайшла ОСОБА_8 і він правою рукою взяв за її шию і тримав щоб не бачила його, а лівою рукою зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком і на замку золотий ланцюжок порвався. Він відпустив її і вона впала обличчям на підлогу та не рухалась. У неї був відсутній пульс і він обв`язав її шию простирадлом. Цепочку з хрестиком продав таксисту за 4000 грн. І покази від 16.03.2017 року що він користувався мобільним телефоном з сім.карткою МТС № НОМЕР_2 з 23.06.2016 року по 26.08.2016 року. Вказані покази отримані з дотриманням КПК України .Але ОСОБА_7 не показав, що зав`язав своїми руками простирало навколо шиї ОСОБА_8 та зафіксував на вузол, що спричинило смерть ОСОБА_8 23.08.2016 року від механічної асфіксії в результаті задушення петлею. Суд вбачає, що це спосіб захисту обвинуваченого на час дачі суду вказаних показів з метою зменшення відповідальності за вчинені злочини. А подальша відмова від вказаних показів є його способом захисту від обвинувачення з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Після оголошення судом 16.03.2017 року письмової заяви свідка ОСОБА_10 від 29.08.2016 року про те , що обвинувачений користувався мобільним телефоном з сім.карткою МТС № НОМЕР_2 з 23.06.2016 року по 26.08.2016 року який вона добровільно видає працівникам поліції обвинувачений пояснив , що вказані в заяві обставини відповідають дійсності. ( а.с.112 т.2)

Заявою ОСОБА_10 від 29.08.2016 року про добровільну видачу телефона Nokia з IMEI НОМЕР_3 з сім.карткою НОМЕР_4 з обґрунтуванням, що ними користувався ОСОБА_7 в період часу з 23.08.2016 року по 26.08.2016 року , протоколом огляду вказаних речей від 29.08.2016 року, також повідомленням слідчому Управління оперативно- технічних заходів ГУ НП в Київській області від 27.10.2016 року про перебування абонентського номеру НОМЕР_5 на моніторингу з місця вчинення злочину 23.08.2016 року в 22 год.18 хв.44 сек. за адресою АДРЕСА_4 підтверджується, що 23.08.2016 року при спілкуванні мобільним телефоном ОСОБА_7 користувався сім.карткою МТС № НОМЕР_2 . Посилання сторони захисту , що 23.08.2016 року ОСОБА_7 не користувався вказаним номером телефону спростовується також показами обвинуваченого в судовому засіданні від 23.02.2017 року про те, що він 23.08.2016 року зірвав з шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок і золотий крестик і його показами від 16.03.2017 року про те, що 23.08.2016 року він користувався вказаним номером телефону.

Відповідно до висновку експерта №12-4/620тв від 16.06.2017 року станом на 23.08.2016 року вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 10 грам становить 9943,30 грн., а хрестика із золота 585 проби вагою 5 грам становить 4971,65 грн. ( а.с.29-31 т.3). Вказаним висновком експерта підтверджується, що станом на 23.08.2016 року вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 7 грам становить 6960,31 грн., а хрестика із золота 585 проби вагою 3 грами становить 2982,99 грн., так як при визначенні вартості експерт виходив з режиму вільного ціноутворення, враховуючи середньо складені ціни та встановив , що роздрібна вартість 1 граму виробу, виготовленого зі сплаву на основі золота, який відповідає 585 пробі подібних нових ювелірних виробів в роздрібній торгівельній мережі станом на липень 2016 року могла становити 994,33 грн. А тому 994,33Х7= 6960,31 грн. і 994,33Х3 = 2982,99 грн.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 власником садового будинку по АДРЕСА_3 являється ОСОБА_9 і де проживала ОСОБА_8 (а.с.81-83 т.2)

Висновком судово- психіатричного експерта №387 від 21.09.2016 року підтверджується, що ОСОБА_7 під час вчинення злочинів і в даний час на будь-які психіатричні захворювання не страждав і не страждає, міг під час вчинення злочинів та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, у стані фізіологічного афекту та іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність не перебував. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. На хронічний алкоголізм не страждає та не потребує лікування від цього захворювання. ( а.с.66-67 т.2)
Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 28.08.2016 року про добровільну видачу сорочки та туфлів , протоколу огляду вказаних речей від 28.08.2016 року, протоколу огляду місця події , висновку експерта №11-1/155 від 18.11.2016 року волокна , що виявлені при огляді місця події 24.08.2016 року на паркані, не мають спільної родової (групової ) належності з волокнами , які входять до складу за волокном, наданої 28.08.2016 року ОСОБА_7 слідчому на дослідження сорочки . (а.с.8-18 т.2,218-231 т.1). Сторона захисту посилається на те, що волокна не належать обвинуваченому, а тому злочин вчинила інша особа . Суд вважає, що поскільки на досудовому слідстві і в судовому засіданні сторона захисту не заявляла клопотань про призначення відповідної експертизи і показами потерпілої підтверджується, що отвір в паркані на час вчинення злочинів існував близько двох років, то це посилання суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого який не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

Відповідно до висновку експерта №19/4-03/1511 від 1.11.2016 року п`ять слідів папілярних узорів пальців рук , що виявлені при огляді місця події 24.08.2016 року за місцем виявлення трупа, придатні для ідентифікації за ним особи (осіб) і залишені не ОСОБА_8 і не ОСОБА_7 , а іншою особою(особами). Виявлені сліди знаходились : №7 на вхідних дверях в будинок, №16 на серванті у прихожій, №17 і №21 на шафі у спальні, №22 на серванті у спальні . (а.с.20-51 т.2, 218-231 т.1). Сторона захисту посилається на те, що досудовим слідством не встановлено особу яка залишила вказані сліди , а тому злочин вчинила інша особа . Суд вважає, що поскільки на досудовому слідстві і в судовому засіданні сторона захисту не заявляла клопотань про призначення відповідної експертизи та не обґрунтувала , що вказані сліди міг залишити злочинець, враховуючи ікриміновані обвинуваченому обставини вчинення злочинів , то це посилання суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченого який не ґрунтується на дійсних обставинах справи.

Відповідно до висновку експерта №19/8-04/471 від 15.11.2016 року станом на 25.08.2016 року вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 10 грам становить 9943,30 грн., а хрестика із золота 585 проби вагою 5 грам становить 4971,65 грн. Але вказаний доказ не є належним, так як вартість майна визначена не на день вчинення злочинів і вага інша.( а.с.54-57 т.2).

Рішенням ВПС «Дергачі» МАПП «Гоптівка» від 24.08.2016 року відмовлено у перетині державного кордону ОСОБА_23 ,12.03.2013 року який перетинав державний кордон у супровіді матері ОСОБА_10 (а.с.68 т.2). Посилання сторони захисту, що обвинувачений міг перетнути кордон так як йому цього не було заборонено, але не зробив цього, а тому не ухилявся від суду не є переконливим, так як він мав намір перетнути державний кордон з членами сім`ї, а не сам і після вказаної відмови вчиняв дії для отримання дозволу на перетин кордону вказаною дитиною разом з ним і його дружиною, що підтверджується показами ОСОБА_10 .

Сторона захисту посилається на те, шо на одязі обвинуваченого могли б бути сліди злочину, якщо він вчинив злочин, але слідів злочину не було виявлено. Але це є припущенням сторони захисту, а вирок не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 28.08.2016 року про добровільну видачу сорочки та туфлів , протоколу огляду вказаних речей від 28.08.2016 року, протоколу огляду місця події, висновку експерта №19/4-04/1211 від 4.10.2016 року сліди взуття, виявлені під час огляду місця події і зображення яких надані на дослідження для ідентифікації та встановлення групової належності взуття, яке їх залишило являються не придатними. (а.с.60-65 т.2,218-231 т.1).

Повідомленням від 17.04.2019 року , протоколом тимчасового доступу до речей і документів, договорами підтверджується, що 24.08.2016 року в 00 год.45 хв. ОСОБА_10 в ломбардному відділенні ПТ» Ломбард «Кредит Юніон», розташованого за адресою м. Київ , пр-т Перемоги,104 заклала золоті вироби, а саме: ланцюг деформований з золота 585 проби загальною вагою 5,04 гр. і чистою вагою 5 гр., хрестик деформований з золота 585 проби загальною вагою 1,92 гр. і чистою вагою 1,92 гр., сережки пара з камінням царапані з золота 583 проби загальною вагою 3,25 гр. і чистою вагою 2,35 гр. Під вказані золоті вироби ОСОБА_10 видано три кредита з терміном повернення до 7.09.2016 року і у зв`язку з неповерненням кредитів на вказані золоті вироби звернено стягнення 24.09.2016 року та реалізовано. Відеозапис з камер відео спостереження які знаходяться в приміщенні та зовні не може бути наданий , так як зберігається не більше 7-14 діб. Посилання сторони захисту, що вказані золоті вироби ймовірно належать ОСОБА_8 суд оцінює критично і вважає способом захисту обвинуваченого , так як він не повідомляв про ці обставини на досудовому слідстві без наявності поважних причин і не заявляв клопотань на досудовому слідстві та в суді про тимчасовий доступ до речей і документів. Показами потерпілої, що вага ланцюжка із золота становить 7 грам, хрестика із золота становить 3 грами, пари сережок із золота становить близько 4 грам що належали ОСОБА_8 спростовуються вказані твердження, так як різна вага вказаних виробів. (а.с.173- 178,183-184 т.4).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 22.12.2016 року ОСОБА_10 надала слідству картку « Промінвестбанку» № НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_8 з поясненнями, що взяла її у своєї матері яка є потерпілою ОСОБА_9 (а.с.109-111 т.2). Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_8 в « Промінвестбанку» № НОМЕР_7 за період з 23.08.2016 року по 14.09.2016 року початковий баланс на рахунку 7716,80 грн. та з 2.09.2016 року по 12.09.2016 року по двох картках проводилась оплата з вказаного рахунку. в магазинах куплених товарів на незначні суми . Сторона захисту посилається на ці докази як на докази вини ОСОБА_10 а не обвинуваченого. Потерпіла ОСОБА_9 пояснила в судовому засіданні, що не давала дочці ОСОБА_10 карточок ОСОБА_8 після смерті останньої і читала в соціальній мережі переписку ОСОБА_10 і обвинуваченого з якої слідувало , що він забрав вказані карточки і передав дружині ОСОБА_10 і в цій переписці не казав, що ОСОБА_8 вбила ОСОБА_10 . Вказаними показами потерпілої спростовується, що ОСОБА_10 була на місці вчинення злочину 23.08.2016 року як і показами обвинуваченого на досудовому слідстві і в судовому засіданні які суд встановив такими що відповідають дійсності і отримані з дотриманням вимог КПК України про те, що він вчиняв злочини. Також вбачається, що ОСОБА_10 не бажала збільшення об`єму звинувачення своєму чоловіку, посилаючись на те, що карточки їй дала мати.

Суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України. Але частина обвинувачення про обставини вчинення вказаного злочину є необґрунтованою, а саме в частині ваги та вартості ланцюга і хрестика з золота. Інкриміновано відповідно до висновку експерта №19/8-04/471 від 15.11.2016 року вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 10 грам становить 9943,30 грн., а хрестика із золота 585 проби вагою 5 грам становить 4971,65 грн., а всього на загальну суму 14914,95 грн. А доведеним є обвинувачення , що станом на 23.08.2016 року вартість ланцюжка із золота 585 проби вагою 7 грам становить 6960,31 грн., а хрестика із золота 585 проби вагою 3 грами становить 2982,99 грн., а всього на загальну суму 9943,30 грн., що підтверджується показами потерпілої, висновком експерта №12-4/620тв від 16.06.2017 року.

Також є доведеним що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з метою приховати інший злочин і кваліфікує його дії за ст.115ч.2п.9 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому окремо за ч. 3 ст. 186 КК України і окремо за ст.115ч.2п.9 КК України суд враховує ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину. Враховує особу обвинуваченого який негативно характеризується. Враховує, що має на утриманні малолітню дитину. Обставин які пом`якшують його покарання судом не встановлено . Обставин які обтяжують його покарання не встановлено .

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому окремо за ч. 3 ст. 186 КК України і окремо за ст.115ч.2п.9 КК України у виді позбавлення волі в межах санкцій вказаних статей та остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі яке ОСОБА_7 повинен відбувати реально.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.ст.186ч.3, 115ч.2п.9 КК України та призначити йому покарання по ст.186 ч.3 КК України 5 років позбавлення волі , по ст. 115ч.2п.9 КК України 11 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 11 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання вираховувати з 29.08.2016 року. Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.08.2016 року по день набрання вироком суду законної сили у відповідності до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України « Київський слідчий ізолятор».
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати: 2201,00 грн за судову експертизу матеріалів, речовин та виробів № 11-1/155 від 18.11.2016; 2646,20 грн . за судово-дактилоскопічну експертизу №19/4-03/1511; 351,84 грн . за судово- товарознавчу експертизу №19/8-04/471 від 15.11.2016; 527,76 грн . за судово-трасологічну експертизу № 19/4-04/1211.

Речові докази: диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом протоколу огляду місця події від 24.08.2016 проведений за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження; диск для лазерних систем зчитування із відеозаписом проведеного слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 28.09.2016 за адресою: АДРЕСА_3 - зберігати при матеріалах кримінального провадження. Мобільний телефон марки « Нокіа» сірого кольору імеі: НОМЕР_3 в якому знаходиться сім картка оператора МТС з номером НОМЕР_2 повернути у користування ОСОБА_10 ; картку «Промінвестбанк» - знищити. Сорочку, джинсові штани, туфлі чоловічі - повернути у користування ОСОБА_7 . Мікрооб`єкти, 3 таблиці із 24 слідами дактилоскопічного походження, сумку жіночу, дактилокартку ОСОБА_8 , дактилокартку ОСОБА_7 , два фотознімки слідів взуття записаних на СД диск, два фотознімки слідів взуття, роздрукованих на папері , халат, дві запальнички, чек,капці, наволочку, змив з ручки дверей вхідних, змив з правої руки, змив з лівої руки, контрольний зразок, змив з ручки вхідних дверей, зрізи з правої руки, зрізи з лівої руки, зразок крові знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2