Справа № 458/224/19
№ провадження 1-кп/453/70/19
В И Р О К
іменем України

25 червня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку військового комісаріату, пройшовши військово-лікарську комісію, за результатами якої, згідно рішення районної призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.10.2018 року, визнаний придатним до проходження строкової військової служби та, будучи належним чином повідомленим про наслідки неявки на відправку, отримавши повістку з роз`ясненням та вимогою прибути 09.10.2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подальшого відбуття на обласний збірний пункт для проходження строкової військової служби, що передбачено Указом Президента України № 33/2018 «Про звільнення у запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році», всупереч вимогам п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де передбачено, що громадяни України зобов`язані прибути за викликом районного військового комісаріату для призову на військову службу, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, не маючи права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу, умисно не з`явився 09.10.2018 року для відправки у ІНФОРМАЦІЯ_3 та у подальшому не прибув на вказану відправку.

Умисні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

27.03.2019 року, під час досудового розслідування, укладена угода про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000069 за ст. 335 КК України, з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у приміщенні Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області за адресою: м. Турка Львівської області, вул. В. Стуса, буд. 14. Згідно угоди обвинувачений ОСОБА_4 (на той час підозрюваний), беззаперечно визнає себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, щиро кається у скоєному та активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення. За таких обставин сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 335 КК України у виді одного року обмеження волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік та покладенням певних обов`язків. Наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого (на той час підозрюваного) також ще й його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 цього Кодексу.

Суд, вивчивши вказану угоду про визнання винуватості, дійшов таких висновків.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинувачуваним.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, повністю визнав вину і щиро кається у скоєному, затвердження даної угоди не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін.

Також судом встановлено, що прокурор та обвинувачений розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинні міститися також інші відомості, передбачені ст. 374 цього Кодексу. За змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається також рішення щодо речових доказів та документів, а також рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 314, 326, 374, 472-474 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Угоду від 27.03.2019 року укладену між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, юристом 1 класу ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000069 за ст. 335 КК України, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі стром на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , його захиснику адвокату ОСОБА_5 , а також начальнику Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області, юристу 1 класу ОСОБА_3 , що, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Також роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази: облікову картку призовника ОСОБА_4 та розписку про отримання 02.10.2018 року повістки про явку на призов на 09.10.2018 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1