Справа № 445/999/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт від 31.05.2019 року з угодою про визнання винуватості від 31.05.2019 року у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000260 від 21.05.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Золочівського районного суду Львівської області від 02.10.2017 за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого в залі судового засідання за відбуттям строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, з метою незаконного придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, на початку липня 2018 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території парку позаду Золочівської РДА та неподалік ресторану "Равелін" м. Золочева, Львівської області, знайшов, а в подальшому привласнив пістолет саморобного виготовлення, який відповідно до висновку експерта № 5/197 від 28.05.2019 року є однозарядний пістолет, саморобного виготовлення, являється вогнепальною зброєю , призначеною і придатною для проведення пострілів спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання калібру 5,6 мм.

21.05.2019 року ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне зберігання вогнепальної нарізної зброї, діючи з прямим умислом, зберігав при собі у власному одязі до 21.05.2019 року, тобто до моменту, коли близько 13 год. 00 хв. по вул. Г.Сковороди, 5, м. Золочів, Львівської області був виявлений працівниками Золочівського ВП ГУНП у Львівській області, який добровільно видав зазначену нарізну зброю.

Таким діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

31.05.2019 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кається у вчиненому, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст.263 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на чотири роки, із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та з врахуванням вимог кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ч.2 ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч.1 ст.263 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, процесуальні витрати понесені державою на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.314, 373, 374, 472, 475 КПК України, ст. 75, 76, ч.1 ст.263 КК України, суд, -

у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2019 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 /два/ роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (МФО 899998 Казначейство України (ЕАП), ЗКПО 38007594, р/р 3003) 1256,08 (одну тисячу двісті п`ятдесят шість) гривень 08 коп. за проведення судової балістичної експертизи № 5/197 від 28.05.2019.

Речові докази: однозарядний пістолет саморобного виготовлення, який перебуває на зберіганні у Золочівському ВП ГУ НП у Львівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1