Справа № 199/7216/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року вересня місяця 12 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0001362 від 09.08.2019, відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 1261 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

До провадження Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 04.09.2019 надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 1261 КК України.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_3 , обвинувачується у тім, що він проживаючи однією сім`єю разом, з цивільною дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та з мамою дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з серпня 2018 року, систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство, тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , в присутності неповнолітньої доньки, чим призвів до психологічних страждань цивільної дружини та погіршення якості її життя.

Так, 05.08.2018, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї цивільної дружини ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом та має взаємні права та обов`язки, безпричинно, в присутності -неповнолітньої доньки, почав умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав, вдарив по голові, погрожував фізичною розправою також почав висловлювати словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.

Бажаючи захистити себе та свою доньку, а також припинити протиправні дії свого чоловіка, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська №199/7001/18 від 03.10.2018, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_5 , в присутності неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 ,07.09.2018 близько 14 години 20 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення АА №302496 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/7001/18 від 03.10.2018, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 (десять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на вчинення домашнього насильства, щодо своєї дружини ОСОБА_5 в присутності неповнолітньої доньки, ОСОБА_6 , 26.11.2018, у невстановлений в ході досудового розслідування час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних іиравопорушень передбачених ч. 1, ст. 1732 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу останньої, чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останніх, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства, знов склали протокол про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якого постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська 199/9399/18 від 05.12.2018, останнього визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , проживаючи однією сім`єю зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньою донькою ОСОБА_6 , та з мамою дружини ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі року тричі притягувався до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 1732 КУпАП, що свідчить про вчинення останнім домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо дружини, з якою ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 1261 КК України, як такі що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо подружжя, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, у підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що дане кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_5 надала суду заяву, у якій просила суд на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням. При цьому потерпіла пояснила, що за епізодом що мав місце 26.11.2018 по АДРЕСА_1 , - ОСОБА_3 вже було засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 до покарання у виді громадських робіт. Наразі вона примирилася із обвинуваченим, але оскільки вони проживають разом, він збитки та шкоду не відшкодовував.
Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України.
ОСОБА_3 , також просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України, при цьому пояснив, що за епізодом що мав місце 26.11.2018 його було засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин, які він відбув повністю. Наразі він примирився із потерпілою, але збитки та шкоду ніяку не відшкодовував.

Суд, вислухавши думки учасників провадження, приходить до висновку,про наявність правових підстав для повернення обвинувального акту і останній підлягає поверненню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема, вимогам ст. 291 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.

Разом з тим, як встановлено судом під час підготовчого судового засідання, стороною обвинувачення у обвинувальному акті не викладено фактичних обставин кримінального правопорушення, з огляду на наступне.

Стаття 1261 КК України «Домашнє насильство», якою було доповнено Кримінальний Кодекс України набула чинності 11.01.2019, а тому кримінально-правові наслідки діяння, визначені даним законом про кримінальну відповідальність не можуть бути застосовані відносно вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 подій що йому інкримінуються: 05.08.2018, 07.09.2018 та 26.11.2018. До речі за останнім епізодом, як вказав сам обвинувачений ОСОБА_3 відносно нього наявний вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 за яким його визнано винуватим за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин.
Тобто, у провину ОСОБА_3 ставиться вчинення протиправних дій що стосуються періоду, ще до набрання чинності Закону України №2227 від 06.12.2017, а як встановлено ч.2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Крім вказаного, Обов`язково ознакою ст. 1261 КК України, щоб визначити ці діяння злочинами є систематичність (три і більше разів) та наявність певних наслідків психологічного характеру в період з 11.01.19 року.
Наразі обвинувальний акт, у тій редакції що надійшов до суду, не містить наявність певних наслідків психологічного характеру в період з 11.01.19 року.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Частиною першою статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, а у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України суд, відповідно до приписів п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути обвинувальний акт прокурору.
Згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.
Перевіривши зміст обвинувального акту, суд вважає, що обвинувачення щодо ОСОБА_3 є неконкретним, а обвинувальний акт, таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Оскільки відсутність пред`явленого у встановленому законом порядку обвинувачення, є неприпустимим та суперечить принципу верховенства права, закріпленому в ст. 8 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню.
Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у відповідності до підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції, необхідно приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного, він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79). Окрім того, Суд зазначає, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Частини 1 та 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що наявність сформульованого обвинувачення у кримінальних правопорушеннях має принципове значення для встановлення істини по справі, правильної кваліфікації дій обвинуваченої особи та для встановлення наявності законних підстав для прийняття остаточного рішення по справі, а також для забезпечення права обвинуваченого права на захист, в тому числі на захист від конкретного та зрозумілого обвинувачення .
Всупереч викладеному, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_3 формулювання обвинувачення за ст.1261 КК України є неконкретним, не містить обставин, що підлягають доказуванню за цим злочином, не містить і певних наслідків психологічного характеру в період з 11.01.19 року, що на думку суду унеможливлює призначення даного кримінального провадження з таким викладенням обвинувачення до судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 126 1 КК України прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.
У зв`язку із викладеним, а саме те, що обвинувальний акт не містить наявності певних наслідків психологічного характеру в період з 11.01.19 року, - не підлягає задоволенню клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, оскільки умовами звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України є те, що Особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Разом з тим, як вказав у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 він має судимість за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2019 за ч.1 ст. 125 КК України, тобто злочин за даним кримінальним провадженням за ст.. 126 1 КК України - не є таким що вчинений ОСОБА_3 вперше. Про наявність судимості у ОСОБА_8 підтвердила і потерпіла ОСОБА_5 .
Доказів зворотного суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 46, 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001362 від 09.08.2019, відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 1261 КК України, - повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.

У задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_5 про закриття на підставі ст. 46 КК України кримінального провадження № 0001362 від 09.08.2019, відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ст. 1261 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 -Почтовик

12.09.2019