Провадження № 1-кс/537/1253/2019
Справа № 537/2871/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2019 слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою, де просив визнати незаконною зазначену у скарзі бездіяльність керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 ; зобов`язати керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 або іншу уповноважену службову особу Кременчуцької місцевої прокуратури у неухильну відповідність положень ч.ч. 1, 3, 5, 7 ст. 214 КПК України та розділів 2-4 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, невідкладно, але не пізніше 24 годин внести достовірні та відповідні фактичним обставинам відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідуваним по заяві ОСОБА_3 від 17.06.2019 року, яка фактично надійшла до Кременчуцької місцевої прокуратури 24.06.2019 року, про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.164 і ст.382 КК України, та розпочати досудове розслідування; зобов`язати керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 або іншу уповноважену службову особу Кременчуцької місцевої прокуратури вчинити такі дії: невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_3 витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування скарги зазначив, що 24.06.2019 року Кременчуцькою місцевою прокуратурою одержано його заяву від 17.06.2019 із додатками на ім`я керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 164, 382 КК України. Однак, станом на 04.07.2019 року будь-якого реагування на заяву він не одержав. Вказав, що норми ст..214 КПК є імперативними і за фактичної наявності у заяві конкретизовано зазначеного кримінального правопорушення, його об`єктивної та суб`єктивної складових, вказана норма не передбачає будь-яких інших дій чи рішень, ніж невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, що повністю виключає будь-яке самовільне тлумачення ст..214 КПК. Таким чином вважає, що внаслідок порушення норм чинного законодавства керівником Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 вчинено незаконну бездіяльність.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали. Представник скаржника ОСОБА_4 суду пояснила, що на час подачі скарги до суду прокурором відомості за заявою ОСОБА_3 внесені до ЄРДР не були, що є бездіяльністю, звернення розглянуто за Законом «Про зверенння громадян». Під час судового розгляду стало відомо, що відомості за заявою ОСОБА_3 від 17.06.2019 внесені слідчим відділення №2 КВП ГУНП в Полтавській області, але лише за ч.1 ст.164 КК України, тоді як за ст.. 382 КК відомості не внесені і на час розгляду скарги у суді, а заявник ОСОБА_3 не вказаний потерпілим.
Керівник Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області чи інша уповноважена службова особа Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи. Прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 надіслано суду заяву, де він вказав, що заява ОСОБА_3 25.06.2019 була направлена відповідно до Закону «Про звернення громадян» для вирішення до ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, за результатами якого внесене відомості до ЄРДР. Розгляд справи просив проводити за його відсутності.
Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника, дослідивши скаргу та матеріали, надані у її обґрунтування, приходить до наступних висновків.
Як встановлено в судовому засіданні 24.06.2019 Кременчуцькою місцевою прокуратурою Полтавської області отримано заяву ОСОБА_3 , де останній вказав, що заочним рішенням Комсомольського міського суду від 09.11.2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на його користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.02.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_6 , як вказував заявник, обізнана про свій обов`язок сплачувати аліменти за судовим рішенням, проте рішення суду не виконує належним чином. Вважав, що в її діях вбачається склад злочинів, передбачених ст..164 та ст..382 КК України та просив внести відповідні відомості за заявою до ЄРДР, надіслати або надати на його адресу витяги з ЄРДР та пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого, невідкладно провести слідчі дії, невідкладно витребувати копії матеріалів виконавчого провадження та інших документів.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена в тому числі бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також згідно з п.1 ч.3 р.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139 (далі Положення), унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.
В силу ч.4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Тобто, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення саме кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що, як на думку реєстратора, результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством встановлено чіткий обов`язок внесення слідчим чи прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та встановлено обмежений процесуальний строк для його виконання за наявності загальних вимог до заяв чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно письмового повідомлення від 17.07.2019 розгляд заяви ОСОБА_3 доручався прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_7 . З копії супровідного листа від 25.06.2019 вбачається, що заява ОСОБА_3 направлена начальником Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 для вирішення до ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області відповідно до ст..7 Закону України «Про зверення громадян».
Отже, як вбачається з письмових доказів, долучених до скарги, заява ОСОБА_3 в порушення зазначених вище норм права, прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури була направлена для вирішення до ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області відповідно до ст..7 Закону України «Про зверення громадян», відомості за заявою про кримінальне правопорушення в межах регламентованого ст. 214 КПК 24-годинного строку прокурором до ЄРДР внесені не були, тобто при розгляді заяви ОСОБА_3 прокурором допущено бездіяльність.
Разом з цим, в силу ч.2 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути виключно про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Даний перелік розширеному тлумаченню не підлягає, тому слідчий суддя не вправі визнати бездіяльність прокурора незаконною за результатами розгляду скарги, отже в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.
Згідно ч.2 ст.305 КПК слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.
Як вбачається з копії витягу з ЄДРДР, слідчим ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області 11.07.2019 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.164 КК України, тому підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести відомості за заявою на даний час у слідчого судді немає, оскільки слідчим фактично було припинено бездіяльність, що оскаржується. В цій частині слід закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 .
Що стосується вимог скаржника про зобов`язання прокурора внести відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, слідчий суддя зазначає наступне.
В силу ст.214 КПК, п.3 ч.4 р.І Положення до Реєстру вносяться відомості в тому числі про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; час та дату повідомлення про підозру, зміну повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279 КПК України); час та дату складання повідомлення про підозру, особу, стосовно якої складено повідомлення про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність у разі неможливості повідомлення такій особі про підозру з об`єктивних причин (стаття 277 КПК України) та інші. При цьому всі відомості вносяться реєстраторами до Реєстру, який утворений та ведеться виключно з метою забезпечення реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, які їх учинили, та результатів судового провадження, оперативного контролю за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, аналізу стану та структури кримінальних правопорушень, вчинених у державі, інформаційно-аналітичного забезпечення правоохоронних органів.
Отже, як вбачається з викладених вище правових норм, право на внесення відомостей до ЄРДР про можливе вчинення злочину конкретною особою або за певною правовою кваліфікацією як таке не гарантується вказаними нормативними актами. Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Згідно з п. 1.9 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, реєстраторами Реєстру є: прокурори, у т.ч. керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; слідчі: органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення). За змістом ч. 1, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, п. 1.9, пп. 5 п. 2.1 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, правом визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений реєстратор Реєстру, а не особисто заявник.
Разом з цим прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, а також слідчий, є самостійними у своїй процесуальній діяльності та уповноважені в тому числі повідомляти особі про підозру (прокурор) або відповідно повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру (слідчий), за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження (слідчий) або затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання, звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (прокурор), здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Що стосується інших вимог скаржника, а саме зобов`язати керівника Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 або іншу уповноважену службову особу Кременчуцької місцевої прокуратури невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_3 витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та розпочати досудове розслідування, слідчий суддя зазначає наступне.
З наданого витягу з ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_3 здійснюється слідчим ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області.
Положеннями параграфу 1 глави 26 КПК України не врегульовано питання територіальної підсудності скарг на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Разом з цим, як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо).
З наведеного та із аналізу положень ст.ст.32, 132, 214, 218 КПК України вбачається, що розгляд скарги на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, має здійснюватись слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню.
При цьому слідчий суддя зазначає, що на час відкриття провадження у справі слідчому судді як і скаржнику не було відомо про внесення до ЄРДР відомостей за скаргою ОСОБА_3 ВП №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, а отже були відсутні підстави для її повернення у зв`язку з тим, що скарга не підлягала розгляду у цьому суді. На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що в цій частині скарга задоволенню не підлягає та вважає за необхідне роз`яснити скаржнику право звернення у разі наявності підстав до суду з скаргою на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, за місцем органу досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 304-307, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноваженої особи внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 17.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань - закрити.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 23 липня 2019 о 11 год. 30 хв.