справа № 164/1851/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника Маневицької ВК (№ 42) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 звернувся в суд із вказаним клопотанням, в якому просив, беручи до уваги зміст ст. 81 КК України та ст. 537 КПК України, звільнити його умовно достроково від відбування покарання.
Засуджений в судовому засіданні клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав.
В судовому засіданні представники адміністрації державної установи „Маневицька виправна колонія № 42" клопотання засудженого заперечили, охарактеризували ОСОБА_7 з негативної сторони, вважають, що він не довів своє виправлення.
Прокурори просили відмовити у задоволенні клопотання за його безпідставністю.
Спостережна комісія при Маневицькій райдержадміністрації представника в судове засідання не направила, проте подали до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у відсутності їх представника, щодо клопотання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурорів, пояснення представників Державної установи "Маневицька виправна колонія (№ 42)", засудженого, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 10 грудня 2014 року засуджений Камінь-Каширським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі (аркуші 8-10 особової справи).
Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 10 грудня 2014 року. Під час тримання в СІЗО м. Луцька порушень утримання не допускав, стягнень не мав. До Маневицької ВК (№ 42) прибув 11 березня 2015 року. За час відбування покарання допускав порушення встановленого режиму відбування, за що 16 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 9 разів поміщався до ДІЗО загальним строком на 110 діб. 9 стягнень не зняті і не погашені. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 5 разів заохочувався адміністрацією установи. Вину у вчиненому злочині визнав частково. 9 серпня 2016 року комісією установи відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, як такому, що не підлягає переведенню згідно п.1 ч. 2 ст. 101 КВК України. 11 липня 2017 року відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення. 12 червня 2018 року відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що поведінка засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання не являється зразковою і не свідчить, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Із довідки про заохочення та стягнення вбачається, що ОСОБА_7 має 5 заохочень. Разом з тим, адміністрацією Маневицької ВК (№ 42) на вказаного засудженого було накладено 16 стягнень, 9 з яких на момент розгляду клопотання не погашені.
Відповідно до витягу з протоколу № 11 від 12 червня 2018 року засідання комісії ДУ „Маневицька виправна колонія № 42" щодо представлення матеріалів про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі ст. 81 КК України було прийнято рішення не клопотати перед Маневицьким районним судом Волинської області про умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 не довів свого виправлення (аркуш 154 особової справи).
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 слід відмовити, оскільки він своєю поведінкою не довів своє виправлення, а тому підстав для його умовно-дострокового звільнення немає.

Керуючись ст.ст. 110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1