В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фізична особа підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 03 липня 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не правильно зреагувавши на зміну дорожньої обстановки з метою забезпечення безпеки руху, під час руху заднім ходом по крайній правій смузі руху транспортних засобів проїзної частини проспекту Соборності, біля будинку № 2/1-А зі сторони проспекту Миру у напрямку виїзду з проспекту Соборності в м. Києві, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перебував позаду зазначеного автомобіля, в результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1258/е від 23.08.2018 року встановлено, що при зверненні за медичною допомогою 03.07.2018 року у гр. ОСОБА_11 , (з урахуванням проведених у подальшому клініко-інструментальних досліджень/обстежень) було виявлено тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.
Відповідно до висновку експерта № 12-1/1407 від 13.08.2018 року встановлено, що в ситуації, яка склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України, у якого експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху. Дана дорожньо-транспортна пригода виникла з вини водія ОСОБА_5 , який порушив вимоги п.п.2.3.б), 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: п.2.3.б) ПДР України: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 10.9 ПДР: Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
З висновку експерта № 16-10-18 від 22.10.2018 року Лабораторії оперативної психодіагностики та експертизи моральної шкоди щодо комплексного дослідження моральної шкоди потерпілого, як громадсько-етичної категорії суспільства вбачається, що ОСОБА_11 завдана моральна шкода внаслідок отримання тілесних ушкоджень, належних за тривалістю розладу здоров`я до середнього ступеню тяжкості, в ДТП, що сталася 03.07.2018 року, приблизно о 15-00 по проспекту Соборності, в районі буд. 2/1 в м. Києві у розмірі 74460 грн. (сімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят) гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 03 липня 2018 року, близько 15 години 00 хвилин, перебував по проспекту Соборності в м. Києві, а саме виїздив заднім ходом з паркувального майданчику на проїжджу частину руху, йому допомагав паркувальник, при цьому, потерпілого не бачив, оскільки увага була зосереджена на діях паркувальника. В цей момент, вивертаючи кермо, переднім лівим колесом, здійснив наїзд на ліву ногу потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився на проїжджій частині дороги, в момент наїзду, потерпілий розмовляв з іншим чоловіком, вони займалися вивантаженням продукції з автомобіля. Після дорожньо-транспортної пригоди він неодноразово телефонував потерпілому з приводу надання допомоги, зокрема, пропонував повне обстеження у лікаря-хірурга, матеріальну допомогу, проте, потерпілий ігнорував його дзвінки та до останнього не повідомляв про те, що у нього з ногою та яка медична допомога йому необхідна. Зазначив, що усвідомлює свою провину, намагався примиритися з потерпілим, у скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколом огляду відеозапису від 14.07.2018 року; постановою про визнання і приєднання речових доказів від 14 липня 2018 року; висновком експерта № 12-1/1407 від 13.08.2018 року; висновком експерта № 1285/е від 23.08.2018 року, висновком експерта № 16-10-18 від 22.10.2018 року Лабораторії оперативної психодіагностики та експертизи моральної шкоди щодо комплексного дослідження моральної шкоди потерпілого, як громадсько-етичної категорії суспільства та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими документами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про ОСОБА_5 , а саме: під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи, має на утриманні чотирьох дітей, раніше не судимий.

Під час судових дебатів у промові потерпілий ОСОБА_11 пояснив суду, що після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_5 дійсно телефонував йому з приводу надання фінансової допомоги, зокрема, просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому.
Обставиною, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності пом`якшуючих обставин, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного, щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене, відповідно копії посвідчення № НОМЕР_2 від 22.11.2010 року, виданого на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_5 має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, має на утриманні 4 дітей, троє з яких малолітні, яких він матеріально утримує, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, не застосовуючи до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
З урахуванням вищевикладеного, зокрема, вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_11 , заявленого на суму 78 тисяч 183 гривні 00 копійок моральної шкоди, який обвинуваченим визнано частково у розмірі 10 000 гривень 00 копійок, суд вважає, що його необхідно задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 20 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 3400 грн. 00 коп. (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.
Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 20 тисяч гривень моральної шкоди.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: компакт диск «Axent» CD-R 700 mb залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової авто технічної експертизи № 12-1/1407 від 13.08.2018 року 1144,00 грн., за проведення судово-медичної експертизи № 1285/е від 23.08.2018 року 1796,90 грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обрано.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: