Справа № 539/3078/19
Провадження № 1-кп/539/376/2019
ВИРОК
іменем України
22 серпня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Городня Чернігівської області, українки, громадянки України, пенсіонерки, не заміжньої, мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
21.07.2019 близько 10 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Аврора», що за адресою проспект Володимирський, 40-а в м. Лубни Полтавської області, помітила у незачиненій камері зберігання речей жіночий гаманець бордового кольору належний ОСОБА_4 . В цей момент у неї виник умисел заволодіти вказаним гаманцем.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, таємно, ОСОБА_5 дістала з камери зберігання гаманець у якому знаходилось 1304 грн. та поклавши до власної сумки вийшла з магазину. В подальшому розпорядилася ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на 1304 грн.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
31.07.2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яку передано на затвердження до суду.
У відповідності до умов вказаної угоди потерпіла сторона та обвинувачений дійшли згоди щодо обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, узгодили міру покарання за вчинений ним злочин, а саме у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена ОСОБА_5 підтвердила, що угода про примирення укладена з потерпілою ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченій зрозумілі та роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 під час судового засідання також просила затвердити угоду про примирення, пояснила, що дана угода укладена з обвинуваченою добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення від 31.07.2019 року, укладеної між потерпілою та підозрюваною, яка визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1-4 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода при примирення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 369 - 371, 373 376, 471, 473, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речові докази, а саме:
- грошові кошти в сумі 1304 грн., дві банківські картки, дев`ять пластикових карток, біометричний паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , гаманець з натуральної шкіри бордового кольору, залишити ОСОБА_4 як їй належні.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі скарги через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1