Провадження №1-кп/523/1293/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

18.11.2019 року

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004029 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, м.Сухумі, громадянина Грузії, грузина, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 , 24.10.2019, близько 14:40 годин, перебуваючи біля будинку №90/1 по вул. Семена Палія, в м. Одесі, побачив припаркований автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , майно якої визначив об`єктом свого злочинного наміру.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, ОСОБА_6 підійшов до вищевказаного автомобіля, та скориставшись відчиненими задніми лівими дверями, забезпечив собі вільний доступ до салону автомобіля. Переконавшись що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та не може завдати реалізації його злочинного умислу, таємно викрав з сидіння майно яке належить ОСОБА_7 , а саме: жіночу сумку, коричневого кольору, вартістю 300 гривень , в якій знаходились мобільний телефон «Sigma Mobile» в корпусі червоного кольору, вартістю 1000 гривень, грошові кошти у сумі 200 гривень, лікарські препарати (сім шприців, упаковка диклоберл №75, алфлутоп, мускомед, нейробіон, димексид, стерильні медичні перчатки), на загальну суму 1500 гривень, а всього на загальну суму 3000 гривень.
Після чого ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд заподіявши тим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 3000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю та підтримав всі обставини викладені у обвинувальному акті, та пояснив, що він побачив автомобіль з відкритими, біля якого стояла жінка, коли вона відволіклась він вирішив її викрасти, у зв`язку зі своїм складним матеріальним становищем.

Так як, ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду справи, суд з`ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 і передбачені ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлені.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, те, що тяжких наслідків від злочинів не наступило, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у вигляді арешту, думку потерпілих, які при призначенні покарання покладалися на розсуд суду, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину повністю відшкодував завдану шкоду, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_6 не має громадянства України та місця реєстрації на території України, посвідка на тимчасове проживання та території України припинила свою дію 20.12.2016 року.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як арешт.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Після набрання вироком законної чинності обрати відносно засудженого ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Виконання вироку доручити Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області.

Строк оскарження вироку 30 діб до Одеського апеляційного суду з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя ОСОБА_1