Справа № 202/3778/19
Провадження № 1-кс/202/6240/2019
УХВАЛА
Іменем України

13 червня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 від 15.05.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду інтересах АТ «ПУМБ» зі скаргою на постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 від 15.05.2018 року.

Як указує заявник, даною постановою закрито кримінальне провадження № 0000748 від 15.05.2018 рокуу зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Проте з даною постановою він не згоден, вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Приймаючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 послалася на підстави, які не відповідають встановленим під час досудового розслідування обставинам і матеріалам провадження, таким чином, вони не можуть бути прийняті до уваги як мотиви прийняття слідчим постанови та їх обґрунтуванням.

По-перше: слідчий у своєму рішенні послалася на те, що нібито 14.05.2018 року до Індустріального ВП надійшов матеріал за зверненням ОСОБА_3 щодо незаконних дій з майном, на яке накладено арешт. Цей факт не відповідає дійсності.

Так, 14.05.2018 до Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла ухвала від 23.04.2018 року, якою було зобов`язано орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості про вчинене відносно банку кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України, за фактом приховування громадянином ОСОБА_5 заставленого майна (відповідно до поданої ПАТ «ПУМБ» до органу поліції заяви за вих. № КНО-14.6.1/117 від 07.03.2018 року, вхідний органу поліції № 1152 від 13.03.2018 року, ЄО № 6380 від 13.03.2018 року).

Але 15.05.2018 року слідчим СВ Індустріального ВП було внесено до ЄРДР лише ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2018 року (ЄО 13288).

У подальшому слідчий ОСОБА_4 протягом всього часу досудового розслідування, незважаючи на неодноразові вимоги представника потерпілого під час чергових ознайомлень з матеріалами досудового розслідування, не приєднала до провадження оригінали матеріалів ЄО № 6380 від 13.03.2018 року за заявою ПАТ «ПУМБ» про вчинене кримінальне правопорушення за вих. № КНО-14.6.1/117 від 07.03.2018 року, за якою саме Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 23.04.2018 року було постановлено ухвалу.

З наданих слідчому копій зазначених матеріалів вбачається, що ПАТ «ПУМБ» звертався до органу поліції з заявою про вчинене громадянином ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 388 КК України саме за фактом приховування заставленого майна автомобіля марки «Mitsubishi Lancer» НОМЕР_1 , а не за фактом незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, як вказує слідчий у своєму рішенні про закриття від 11.05.2019 року.

При цьому, аналізуючи мотивувальну частину рішення слідчого ОСОБА_4 від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 та наявну в матеріалах провадження копію заяви банку про вчинене кримінальне правопорушення за вих. № КНО-14.6.1/117 від 07.03.2018 року, слідчий фактично скопіювала у своєму рішення зміст заяви банку, змінивши на свій лад подію злочину, що призвело до невірного тлумачення складу кримінального правопорушення, вчиненого відносно банку.

По-друге: слідчий у своєму рішенні у мотивувальній частині послалася на диспозицію статті 388 КК України, яка діяла до внесення до неї змін згідно із Законом України № 3795-VI (3795-17) від 22.09.2011 року, що в свою чергу призвело до невірного тлумачення її об`єктивної сторони ч. 1 ст. 388 КК України.

Так, у своєму рішення від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 слідчий ОСОБА_4 вказала, що нібито ч. 1 ст. 388 КК України передбачена відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконній дії з майном, на яке накладено арешт або описано, чи порушення обмеження права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банківської або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами (вкладами), на які накладено арешт.

Хоча при цьому, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» № 3795-VI (3795-17) від 22.09.2011 року, який вступив в дію 16.10.2011 року, КК України передбачена відповідальність за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

По-третє: слідчий ОСОБА_4 , викладаючи у своєму рішенні про закриття кримінального провадження № 0000748 недостовірну інформацію щодо скоєного відносно банку кримінального правопорушення та невірно трактуючи зміст складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, на завершення зазначила, що на заставлене майно, а саме на транспортний засіб автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час досудового розслідування не було накладено арешт, у зв`язку з чим відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Тобто з зазначеної підстави закриття кримінального провадження вбачається, що слідчому ОСОБА_4 , достовірно відомо, що мова у заяві банку про вчинене кримінальне правопорушення йде саме про заставлене майно, а не про майно, на яке накладено арешт.

Але, не зважаючи на це, слідчий посилається на цю суперечливу підставу, викладаючи її у мотивувальній частині рішення про закриття провадження.

Крім того, 08.06.2018 року представник потерпілого звертався до неї з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій за вих. № КНО-14.6.1/231 від 08.06.2018 року, в тому числі з проханням накласти арешт на заставлене майно - автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Це клопотання слідчим розглянуто та задоволено у повному обсязі, але арешт накладено не було, слідчий навіть не звертався до суду з таким клопотанням.

Також 05.04.2019 року представник потерпілого звертався до прокурора у кримінальному провадженні № 0000748 з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій за вих. № КНО-14.6.1/99 від 04.04.2019 року, в тому числі з проханням накласти арешт на заставлене майно - автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Це клопотання прокурором розглянуто та задоволено у повному обсязі, 05.04.2019 року слідчому ОСОБА_4 прокурором було надано обов`язкові для виконання письмові вказівки строком виконання до 03.05.2019 року, в тому числі про звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Але ці вказівки прокурора, в тому числі щодо накладення арешту на автомобіль, виконані не були та проігноровані.

Тобто з наведеного вбачається, що слідчий СВ Індустріального ВП ОСОБА_4 , будучи службовою особою правоохоронного органу, навмисно, не виконуючи покладених на неї обов`язків, без вжиття необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, без проведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі, 11.05.2019 року прийняла у кримінальному провадженні незаконне та необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження № 0000748.

Слідчим навіть не проведено необхідний мінімум слідчих (розшукових) та процесуальних дій, за допомогою яких можливо було встановити обставини злочину і коло осіб, причетних до нього, та прийняти обґрунтоване остаточне процесуальне рішення, а саме: не виконані письмові вказівки прокурора від 05.04.2019 року щодо ґрунтовного опитування ОСОБА_5 , встановлення та допиту свідка ОСОБА_6 , встановлення та допиту колишнього державного виконавця ОСОБА_7 , накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , допиту в якості свідків працівників ПАТ «ПУМБ», які здійснювали оформлення кредитного договору між банком та ОСОБА_5 , не виконані інші необхідні слідчі (розшукові) дії; навмисно, незважаючи на повне задоволення прокурором поданого клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій за вих. № КНО-14.6.1/99 від 04.04.2019 року слідчий не звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строків досудового розслідування, а замість цього постановила незаконне та необґрунтоване рішення про закриття цього провадження.

У зв`язку з викладеним заявник просив скасувати постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 від 15.05.2018 року.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000748 від 15.05.2018 року, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000748 від 15.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 11.05.2019 рокубуло закрито кримінальне провадження № 0000748 від 15.05.2018 рокуу зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова слідчого обґрунтована тим, що предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, є майно, що підлягає конфіскації, або на яке накладено арешт чи яке описано, а на заставлене майно, тобто на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час досудового розслідування не було накладено арешт, тому воно не є предметом кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відсутній склад кримінального правопорушення.

Пунктом 4 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленими матеріалами справи.

Отже, відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, тобто таке процесуальне рішенні повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини кримінального правопорушення, відповіді на усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення праві законних інтересів учасників процесу.

Диспозиція ч. 1 ст. 388 КК України передбачає кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.

Предметом злочину є рухоме або нерухоме майно (речі, грошові кошти, вклади, цінні папери, валютні цінності, майнові права тощо). За частиною 1 ст. 388 КК України предметом злочину є: майно, на яке накладено арешт; заставлене майно; майно, яке описано.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами скарги та кримінального провадження, по вказаному кримінальному провадженню слідчим належним чином не вмотивовано рішення про закриття кримінального провадження. Посилання слідчого, як на підставу закриття кримінального провадження, що на заставлений автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не було накладено арешт, у зв`язку з чим він не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, не відповідає вимогам чинного Кримінального кодексу України, оскільки заставлене майно у розумінні ч. 1 ст. 388 КК України також є предметом вказаного кримінального правопорушення. Тому висновок слідчого, про відсутність в діянні кримінального правопорушення, у зв`язку з не накладенням арешту на заставлене майно, є хибним.

Крім того, будь-яких інших слідчих дій, спрямованих на з`ясування обставин, на котрих зауважував заявник, здійснено не було, зокрема, слідчим не виконані письмові вказівки прокурора від 05.04.2019 року щодо звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо ґрунтовного опитування ОСОБА_5 , встановлення та допиту свідка ОСОБА_6 , встановлення та допиту колишнього державного виконавця ОСОБА_7 , допиту в якості свідків працівників ПАТ «ПУМБ», які здійснювали оформлення кредитного договору між банком та ОСОБА_5 , не виконані інші необхідні слідчі (розшукові) дії.

Отже, слідчий, приймаючи оскаржуване рішення, зробила висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки обставин, всупереч покладених на неї обов`язків щодо доведення обставин, що є підставою закриття кримінального провадження. Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання слідчим вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставини кримінального провадження, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, у зв`язку з чим оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому скарга підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 11.05.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000748 від 15.05.2018 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1