Справа № 308/2798/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 28 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000149 та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшла скарга представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 28.02.2019 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України у кримінальному провадженні № 0000149.
Скарга мотивована тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. 28.02.2019 р. у вказаному кримінальному провадженні складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Як зазначає заявник, в обґрунтування достатності доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення прокурор посилається на геральдичне дослідження проведене співробітниками Українського геральдичного товариства ( № 49/18 від 26.06.2018). Заявник вважає даний висновок безпідставним, та таким, що висловлює лише субєктивні твердження осіб, які його склали, і не може застосовуватися для цілей судочинства. Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ Про судову експертизу судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ та інші фахівці ( експерти) з відповідних галузей знань. В державному реєстрі атестованих судових експертів відсутні відомості про будь - яку особу що є співробітником Українського геральдичного товариства. З врахуванням цього, дослідження проведене співробітниками Українського геральдичного товариства не може вважатися висновком ( дослідженням) який би давав можливість стверджувати про обставини які ним обгрунтовуються прокурором в повідомленні про підозру від 28.02.2019 року. Вказує на те, що Українське геральдичне товариство не відноситься до установ, які проводять експертизи в рамках кримінальних проваджень.
Також звертає увагу, що слідство протягом всього часу досудового розслідування наводить лише одні і самі аргументи вини ОСОБА_5 будуючи їх на дослідженні № 49/18 від 26.06.2018 р. Водночас коли проходить певний строк, проводиться досудове розслідування то безумовно рівень обґрунтованості підозри повинен зростати ,а не зводитись до констатації, що особа обгрунтовано винна у скоєнні злочину.
У судовому засіданні представника заявника - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила, мотивуючи її безпідставністю. Зазначила, що повідомлення про підозру складено у відповідності до вимог КПК при наявності на те підстав. Також зазначила, що відомості до ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000149внесені 26.12.2017 р. , а п. 10 ч.1 ст.303 КПК України був внесений до КПК України на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, вступив у дію 15 березня 2018 р., такі зміни не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, про які відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, а відтак просила відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000149 від 26.12.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
28.02.2019 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів справи, примірник повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 28.02.2019 року про вчинення кримінального правопорушення вручено дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_7 28.02.2019р., яке зобов`язалась передати своєму чоловіку ОСОБА_5 .
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Проте, наведені захисником відомості, як у скарзі, так і в судовому засіданні, не спростовують даних, що ОСОБА_5 не причетний до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, при цьому у кримінальному провадженні продовжується досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі дії, які необхідно вчинити слідчому для встановлення обставин кримінального правопорушення, на підтвердження або спростування причетності ОСОБА_5 до злочину, у якому йому повідомлено про підозру.

Слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального Закону ця особа підлягає відповідальності.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Зокрема, під час вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, запобіжних заходів та здійснення судового контролю в порядку ст.206 КПК України та ст. 303 КПК України.

Аналіз змісту ст.368 КПК України та інших норм КПК України, вказує на те, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його в вчиненні, перевірка обсягу підозри вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:

1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;

2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст.87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.
Слідчий суддя констатує, що зі змісту скарги представника підозрюваного вбачається, що останній вдається до аналізу доказів наявних в матеріалах кримінального провадження, однак в даному випадку слідчий суддя , на даній стадії, не наділений повноваженнями дослідження доказів по суті та не може висловлюватися щодо їх фактичної належності, допустимості та достатності, для прийняття рішення про винуватість чи невинуватість особи в інкримінованому правопорушенні, оскільки ці питання підлягають дослідженню в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження під час судового розгляду обвинувального акта по суті.

Отже, представник заявника по суті просить слідчого суддю надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи.
Що стосується твердження прокурора про те, що заявник не вправі оскаржувати повідомлення про підозру від 28 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000149, оскільки відомості до ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000149внесені 26.12.2017 р. тобто до вступу в дію змін до КПК України на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд не бере до уваги виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів скарги слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 26.12.2017 р. за № 0000149 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України.
Як встановлено , 27.02.2019 р. слідчим відділом Управління СБ України в Закарпатській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України відносно ОСОБА_5
28.02.2019 р. постановою Прокурора відділу прокуратури Закарпатської області молодшого радника юстиції ОСОБА_8 матеріали досудових розслідувань внесених до ЄРДР № 0000149 від 26.12.2017р. за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 110-2 КК України та за № 0000019 від 27.02.2019 р. за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.1 ст. 111 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000149 .
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VIII (далі Закон №2147-VIII) були внесені зміни до КПК України.
Так, зокрема пп.23 п.7 Закону №2147-VIII, частину 1 статті 303 КПК України доповнено п.10, відповідно до якого, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як «повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником».
Згідно із п. 4 §2 Прикінцевих положень вищевказаного Закону №2147-VIII, підпункти 11-27, 45 пункту 7 §1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Пункт 10 ч. 1 ст. 303 КПК України вступив у дію 15 березня 2018 року.
З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію вищевказаних змін, тобто після 15 березня 2018 року.
Відповідно до вищезазначеного вбачається, що заявник фактично звернувся із скаргою про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111 КК України від 28 лютого 2019 року у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000019 від 27.02.2019 р. (№ 0000149 після обєднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження), тобто після введення в дію вищевказаних змін до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а відтак з урахуванням наведеного вище та дати внесення відомостей до ЄРДР, представник заявника у відповідності до положень п.10 ч. 1 ст.303 КПК України, має право на звернення до слідчого судді із скаргою про скасування повідомлення про підозру.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , є обґрунтованою, а тому немає підстав для її скасування, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. 9, 22, 26, 276-278, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 28 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 0000149 та зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 31 травня 2019 року о 17 год. 07 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1