Провадження № 1-кс/643/6500/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0004015 від 11.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України,

встановив :

Сторона обвинувачення в клопотанні просить надати тимчасовий доступ до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю вилучення оригіналів документів, а саме усіх документів, пов`язаних з направленням приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 запиту від 15.12.2015 вих.№ 112/01-16, адресованого директору КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щодо надання інформації про зареєстровані речові права на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що Місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0004015 від 11.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, за фактами придбання права на чуже майно шляхом обману (шахрайства), вчиненого в особливо великих розмірах з використанням завідомо підроблених документів.

Встановлено, зокрема, що 09.07.2014 невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, з метою незаконного заволодіння квартирою померлого на той час ОСОБА_5 , використали завідомо підроблені документи (свідоцтво про право власності, начебто видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 09.07.2014 №792979 про належність нерухомого майна), надавши вказані документи приватному нотаріусу ХМНО ОСОБА_6 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також нотаріального посвідчення від імені вказаної, померлої на той час, особи, з використанням паспорта останньої (серії НОМЕР_1 , виданого 19.07.2002 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області), договору купівлі- продажу згаданої квартири на користь ОСОБА_8 . При цьому, за матеріалами інвентаризаційної справи, вказана квартира належала на праві власності ОСОБА_5 , який помер в червні 2014 року.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 11.10.2016 державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності, начебто виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , датованого 14.07.1994, з відміткою про здійснений запис про реєстрацію права власності в реєстровій книзі за №52-94-23575Ц1, проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_1 . виданий 19.07.2002 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області).

З листа директора КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від

19.01.2017та долучених до цього листа копій інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що в матеріалах згаданої інвентаризаційної справи містяться, зокрема: свідоцтво про право власності, начебто видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , датоване 14.07.1994, з відміткою про здійснений запис про реєстрацію права власності в реєстровій книзі за №52-94-23575Ц1; договір- замовлення від 17.12.2015, підписаний від імені ОСОБА_7 на проведення технічної інвентаризації та видачу технічного паспорта; запит приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_4 від 15Л2.2015 вих.№112/01-16 щодо надання інформації про зареєстровані речові права на відповідну квартиру; акт поточних змін від 21.12.2015; копія паспорта ОСОБА_7 з відміткою про реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 ; довідка від 21.12.2015, видана на ім`я ОСОБА_7 , про належність їй вказаної квартири на праві власності; лист від 05.02.2016, підписаний від імені директора бюро та адресований заступнику директора КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » про належність ОСОБА_7 вказаної квартири на праві власності.

Однак, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_7 від

20.02.2017інформація про приватизацію квартири АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до інформації КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » від 26.06.2019 за вказаною адресою ніхто ніколи зареєстрований не був, довідки про склад сім`ї та реєстрацію підприємством ніколи не видавались, оплата житлово-комунальних послуг не нараховувалась, квартира по ордеру не заселялась, особовий рахунок не відкривався, по квартирні картки за формами «А» і «Б» не оформлювались, з дня заселення мікрорайону «Північна-2» (1988 рік) по 2015 рік зазначене приміщення використовувалось як нежитлове під майстерню для механіків по обслуговуванню ліфтів та з грудня 2015 року до теперішнього часу є вільним, опечатане і знаходиться під сигналізацією.

Згідно інформації голови правління ЖК « ІНФОРМАЦІЯ_8 » від 25.04.2017 ОСОБА_7 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_3 .

При цьому, з 15.06.2016 на розгляді в ІНФОРМАЦІЯ_9 перебувала цивільна справа №640/9723/16-ц за позовом ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_10 про встановлення факту його проживання однією сім`єю із ОСОБА_7 з 2007 року до моменту її смерті (06.02.2013) та визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 .

До вказаної позовної заяви ОСОБА_11 долучено, зокрема: копію свідоцтва про право власності, начебто виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , датованого 14.07.1994, з відміткою про здійснений запис про реєстрацію права власності в реєстровій книзі за №52-94-23575Ц1; копію довідки КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 21.12.2015, виданої на ім`я ОСОБА_7 , про належність на праві власності квартири АДРЕСА_1 ; копію паспорта ОСОБА_7 з відміткою про реєстрацію в квартирі АДРЕСА_1 . У подальшому під час розгляду справи судом представництво інтересів позивача здійснював ОСОБА_12 за довіреністю від 15.06.2016, посвідченою приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_13 (реєстровий №531) зі строком дії до 15.09.2016.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.10.2016 позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч.3 ст.169 ЦПК України в зв`язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника.

Таким чином встановлено, що приміщення по АДРЕСА_4 , щодо якого 11.10.2016 (тобто за 3 дні до залишення судом без розгляду позову в цивільній справі №640/9723/16-ц) проведено державну реєстрацію права власності за померлою- на той час ОСОБА_7 , як на квартиру АДРЕСА_1 , вказаній особі ніколи не належало, не приватизувалося та, відповідно, є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Наведене вказує на те, що з використанням підроблених правовстановлюючих та інших документів, а також підробленого паспорта померлої на той час ОСОБА_7 (з відміткою, яка не відповідає дійсності, про реєстрацію згаданої особи у вказаній квартирі), за останньою проведено державну реєстрацію права власності на вказане приміщення, яке їй ніколи не належало.

Отже, в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння нерухомим майном шляхом використання підроблених документів, вчинене в особливо великих розмірах.

У зв`язку із тим, що іншими способами встановити обставини, які необхідні для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування вказаного кримінального провадження, немає можливості, з метою вирішення питання про доцільність проведення судових експертиз, необхідно отримати тимчасовий доступ до усіх документів (з можливістю вилучення їх оригіналів), пов`язаних з направленням приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 запиту від 15.12.2015 вих.№112/01-16, адресованого директору КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », щодо надання інформації про зареєстровані речові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в межах якого подається клопотання, надані докази, приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Звертаючись з даним клопотанням, залишено поза увагою ту обставину, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій (зокрема, вилучення в ході огляду, проведення обшуку). Неправильне розуміння органом досудового розслідування положень кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчий суддя, згідно з ч. 4 ст. 132 КПК для оцінки потреб досудового розслідування зобов`язаний врахувати можливість без застосовуваного заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. У цьому контексті потрібно враховувати, що речі і документи могли би бути отримані шляхом проведення слідчих дій, тобто без застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК саме слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 160 КПК у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинні бути зазначені речі і документи доступ до яких планується отримати.

У клопотанні прокурора не зазначено, саме до яких документів планується отримати доступ, а зазначено до "...усіх документів...", що не відповідає вимогам КПК України.

Зазначена стороною обвинувачення в резолютивній частині клопотання про тимчасовий доступ вимога є не конкретною, оскільки сторона обвинувачення в цій частині не конкретизує перелік таких документів, не вказує інших відомостей, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Підстав до вилучення оригіналів вказаних документів, слідчий суддя на теперішній час не вбачає, слідчим не доведено наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Отже, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, значення речей і документів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, конкретний перелік яких в клопотанні не зазначено, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 7, 159, 163, 164, 165, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0004015 від 11.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1