Справа№ 693/1103/19
1-кс/693/387/19
УХВАЛА
13.09.2019 слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України;
Слідчий СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування вказав, що в Жашківське відділення поліції Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберігає наркотичні речовини та психотропні засоби за місцем свого проживання.
12.09.2019 року склад кримінального правопорушення у кримінальному провадженні було перекваліфіковано з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи вимоги Закону України № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», у не встановлений спосіб незаконно придбав пакет з полімерного матеріалу із застібкою, в який упаковано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, 25 згортків з фольги, в які розфасовано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, а також 66 згортків з фольги, в які розфасовано порошкоподібну речовину білого кольору, після чого, впевнившись в тому, що дані речовини являються особливо небезпечними наркотичними засобами та психотропними речовинами, став їх незаконно зберігати у будинку за місцем свого проживання та при собі у сумці та гаманці, з метою подальшого збуту, що виразилось у способі пакування, розфасування та великій кількості наркотичних засобів та психотропних речовин, які неможливо самостійно вжити, про що вказує п.4 Постанови пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26.04.2002 року.
12.09.2019 року в період часу з 11 год. 00 хв. по 14 год. 47 хв. за результатами проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , в приміщенні спальної кімнати будинку було виявлено та вилучено пакет з полімерного матеріалу із застібкою, в який упаковано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, що згідно висновку експерта № 2/1631 від 13.09.2019 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 50,32 г.
В ході особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено 25 згортків з фольги, в які розфасовано подрібнену речовину зеленого кольору рослинного походження, а також 66 згортків з фольги, в які розфасовано порошкоподібну речовину білого кольору, при цьому останній пояснив, що в них знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та психотропна речовина амфетамін.
Таким чином, наявні підстави для висновку про вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.
13.09.2019 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Причетність ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.08.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_8 від 03.09.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_7 від 03.09.2019;
- протоколом обшуку від 12.09.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_9 від 12.09.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_10 від 11.09.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_11 від 12.09.2019;
- показаннями свідка ОСОБА_12 від 12.09.2019;
- висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2/1631 від 13.09.2019.
Після виявлення кримінального правопорушення ОСОБА_5 від надання письмових пояснень відмовився стосовно вказаного кримінального правопорушення.
У діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 307 КК України
Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а саме усвідомлюючи, що за вчинене діяння підозрюваному загрожує покарання на строк від 4 до 8 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення від вказаного покарання особа може переховуватись від слідства та залишити місце свого постійного проживання;
- незаконно впливати на свідків, понятих чи експерта у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадженні відомо їх анкетні дані, у зв`язку з чим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на них шляхом вмовлянь, погроз, примусу щоб останні змінили свої свідчення на його користь або взагалі відмовились від пред`явлення будь-яких обвинувачень останньому. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Ризик щодо незаконного впливу на учасників кримінального провадження зазначений в п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України;
- вчинити інше кримінальне правопорушення;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.
Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту, наркотичних засобів та психотропних речовин.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
У судовому засіданні начальник Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, оскільки вважає, що ризики зазначені у клопотанні не доведені. Вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства у виді домашнього арешту, підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, сам вживає наркотичні засоби, а тому кваліфікація за ч. 1 ст. 307 є невірною, мати ж підозрюваного перебуває на лікуванні у психіатричному закладі.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що він визнає вину за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки сам вживає наркотичні засоби, але їх збутом не займається.
Заслухавши доводи начальника Жашківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , пояснення адвоката ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням застави підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може ухилятися від кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Підозрюваний ніде не працює та не навчається і до цього часу ніде не працював та професії не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків. Доказів знаходження у нього на утриманні неповнолітніх дітей суду не надано, з копій свідоцтв про народження не вбачається, що саме підозрюваний є батьком вказаних осіб.
Кількість та фасування вилучених наркотичних засобів, що не заперечується самим підозрюваним, свідчить про намір їх збуту, а в сукупності з показаннями свідків, це підтверджує обґрунтованість підозри саме за ч. 1 ст. 307 КК України. Кваліфікація саме за ч. 1 ст. 307 КК України вказує на зберігання з метою збуту, а не їх збут, що спростовує заперечення захисника.
За викладених обставин, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду враховуючи тяжкість злочину, а також впливати на свідків, про яких йому стало відомо під час розгляду клопотання, та продовжити злочину діяльність, оскільки сам вказав, що вживає наркотичні засоби.
Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
Разом з тим, з метою оперативного проведення першочергових слідчих дій, зокрема експертиз, збору додаткових доказів у справі щодо підтвердження кваліфікації саме за ч. 1 ст. 307 КК України, суд вважає за можливе визначити строк тримання під вартою строком на тридцять днів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом.
Одночасно, з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 13.09.2019 року становить 120 420 (сто двадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп.
У разі внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
Заяв і скарг від підозрюваного щодо застосування до нього фізичного впливу з боку працівників поліції не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182-184, 193, 194, 196, 197,309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком тридцять днів .
Строк дії ухвали становить 30 (тридцять) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 12 вересня 2019 року.
Закінчення строку дії ухвали: 11 жовтня 2019 року.
Виконання ухвали покласти на Жашківський ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Визначити розмір застави, у розмірі у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 13.09.2019 року становить 120 420 (сто двадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп.
У задоволенні решти вимог клопотання та клопотання захисника відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.
Слідчи суддя ОСОБА_1