печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.09.2019 Печерський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001036,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.03.2019, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сіверськ, Артемівського району, Донецької області, українця громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 02.03.2019 близько 20 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. М. Бойчука в м.Києві, зі сторони вул. Залізничне Шосе в напрямку вул. Підвисоцького.
Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б; 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:
- п. 2.3 б «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну»;
- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
- п. 16.6 «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч».
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились в тім, що він керуючи вказаним транспортним засобом, проявив неуважність, змінюючи напрямок руху на нерегульованому перехресті вул. М. Бойчука віл. Підвисоцького в м.Києві, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав виконувати поворот ліворуч, при зеленому сигналі основного світлофора, виїхав у зустрічний напрямок руху, не надав дорогу мотоциклам SYN Symphony н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , та SYM PRO н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , які рухалися в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого скоїв зіткнення з вказаними мотоциклами.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла SYM PRO н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження: «у вигляді закритої травми правого променево-зап`ясткового суглобу: перелом дистального епіметафізу променевої кістки без зміщення уламків, які відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.
Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення щиро розкаявся та просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки на даний час офіційно не працює, а автомобіль є єдиним джерелом доходу.
Потерпілий також повністю підтвердив фактичні обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Потерпілий просив обвинуваченого суворо не карати, оскільки вони примирились та до останнього у потерпілого немає жодних претензій.
Прокурор у судовому засіданні просив суд, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та враховуючи особу-обвинуваченого, визнання винни та щире каяття, призначити останньому покарання з урахуванням ст. 69 КК України, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Суд, оцінюючи показання обвинуваченого поряд із вищенаведеним як належний та допустимий доказ, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він примирився із потерпілим та відшкодував заподіяну шкоду.
Обставин згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до вчиненого;
- особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Також враховуючи положення ст. 69 КК України, - за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції ч. 1 ст. 286 КК України без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі за проведення судово-медичної експертизи №042-788-2019 від 25.04.2019 складає 555,80 грн. та підлягає стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 69, ч. 2 ст. 86 КК України, ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати у справі за проведення судово-медичної експертизи №042-788-2019 від 25.04.2019, яка складає 555,80 грн.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому і потерпілому.

Суддя ОСОБА_1