Справа № 164/923/18
п/с 1-кп/164/23/2019
Категорія: 411010600
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_6 ,

представників потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000126 від 3 квітня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 3 квітня 2018 року, біля 3 год., в смт. Колки Маневицького району Волинської області, з метою таємного викрадення чужого майна, на гужовій підводі приїхав до господарства ОСОБА_6 , що проживає по АДРЕСА_2 , де переконавшись, що його ніхто не бачить, переліз через паркан та відчинив ворота, які були зачинені за допомогою металевої проволоки, після чого потрапив на подвір`я, звідки таємно викрав металеву двотавру, довжиною 5.57 м, вагою 206.5 кг, яка зберігалась поблизу гаражного приміщення, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду, виходячи з довідки ТОВ „Волиньмет про закупівельну ціну брухту чорних металів станом на 3 квітня 2018 року, що становила 7 гривень 20 копійок за 1 кг, на суму 1486 гривень 80 копійок.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, показавши, що 3.04.2018 року, біля 3 год., з метою вчинення крадіжки він на гужовій підводі приїхав до господарства ОСОБА_6 , що проживає по АДРЕСА_2 . Переконавшись, що його ніхто не бачить, ОСОБА_5 переліз через паркан та відчинив ворота, які були зачинені за допомогою металевої проволоки, після чого потрапив на подвір`я, звідки таємно викрав металеву двотавру, довжиною 5.57 м, яка зберігалась поблизу гаражного приміщення. Стверджує, що злочин він вчинив один, йому ніхто з інших осіб вчиняти крадіжку не допомагав. Під час вчинення кримінального правопорушення він в стані сп?яніння не перебував. Металеву двотавру ОСОБА_5 гужовою підводою вивіз з подвір?я ОСОБА_6 , маючи намір в подальшому здати як металобрухт, а отримані кошти використати на власні потереби. Коли він на прохання ОСОБА_6 , яка зателефонувала до нього, 3.04.2018 року прийшов до неї додому, там вже були працівники поліції. Викрадену металеву двотавру ОСОБА_5 3.04.2018 року повернув ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати. Заявлений ОСОБА_6 цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди він визнає у повному обсязі, а в частині майнової шкоди - не визнає та вважає його безпідставним, а тому в цій частині в задоволенні позову просив відмовити.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, його винуватість у вчиненому підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та встановленими під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що 3.04.2018 року, біля 3 год., з належного їй подвір?я, що по АДРЕСА_2 , було викрадено металеву двотавру, довжиною 5.57 м, вагою 206.5 кг, яка зберігалась поблизу гаражного приміщення. Про вчинення крадіжки вона повідомила в поліцію. 3.04.2018 року викрадену металеву двотавру їй повернули на відповідальне зберігання. Стверджує, що вона особисто бачила, що крадіжку металевої двотаври з її подвір?я вчинили три особи, серед яких вона впізнала жителів селища ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Про це вона повідомляла працівникам поліції, однак обвинувачення чомусь було пред?явлено лише ОСОБА_5 . Вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 не міг сам вчинити дану крадіжку. Чому працівники поліції та прокуратури, на її думку, приховують вчинення даної крадіжки іншими особами разом з ОСОБА_5 , пояснити не може. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної та майнової шкоди на загальну суму 16681 гривень 13 копійок підтримує у повному обсязі та просила суд його задовольнити. Просила призначити обвинуваченому ОСОБА_5 , який, на її думку, не розкаявся у вчиненому, покарання у виді реального позбавлення волі.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 суду підтвердили, що 12.06.2018 року вони були запрошені працівниками поліції в якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 . Під час проведення слідчої дії ОСОБА_5 розповів як він 3.04.2018 року вчиняв крадіжку, показав місце, звідки він викрав металеву двотавру, а також продемонстрував, що може її підняти. На гужову підводу він металеву двотавру не вантажив та його це зробити в ході слідчого експерименту ніхто не просив.
Об?єктивність показань обвинуваченого, потерпілої та вказаних свідків підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, протоколом огляду місця події від 3.04.2018 року, схемою та фототаблицею до нього (а.с. 12-21), яким підтверджується, що в ході проведення даної слідчої дії було зафіксовано обстановку поблизу житлового будинку по АДРЕСА_2 , оглянуто місце біля приміщення гаража, звідки було вчинено крадіжку металевої двотаври,виявлено та вилучено сліди взуття, виявлено сліди волочіння та сліди шин, які не вилучались; протоколом огляду предмету від 10.04.2018 року та фототаблицею до нього (а.с. 45-51), з якого встановлено, що під час проведення цієї слідчої дії було оглянуто кросівки „Adidas, які були добровільно надані слідчому ОСОБА_5 ; протоколом огляду предмету від 3.04.2018 року та фототаблицею до нього (а.с. 38-41), яким підтверджується, що в ході проведення слідчої дії було оглянуто металеву двотавру, викрадену в ніч з 2 на 3.04.2018 року з подвір?я по АДРЕСА_2 , місце зберігання якої після вчинення крадіжки вказав ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2018 року та фототаблицею до нього (а.с. 88-95), з якого встановлено, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_5 на місці розповів про обставини вчинення 3.04.2018 року кримінального правопорушення, вказав місце, звідки ним було викрадено металеву двотавру, показав, як він вчиняв крадіжку; протоколом проведення слідчого експерименту від 1.03.2019 року та відеозаписом до нього, які досліджувались судом, якими підтверджується, що в ході проведення цієї слідчої дії ОСОБА_5 на місці розповів про обставини вчинення 3.04.2018 року кримінального правопорушення, вказав місце, звідки ним було викрадено металеву двотавру, показав, як він вчиняв крадіжку, в тому числі піднімав металеву двотавру, вантажив її на воза, вивозив з подвір?я на дорогу;висновком судової трасологічної експертизи № 233 від 31.05.2018 року (а.с. 81-85), з якого встановлено, що слід низу взуття, який був вилучений 3.04.2018 року під час проведення огляду місця події залишений таким же взуттям, як кросівок на ліву ногу, що був добровільно наданий слідчому ОСОБА_5 ; довідкою ТОВ „Волиньмет про закупівельну ціну брухту чорних металів станом на 3 квітня 2018 року(а.с. 54); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 3.04.2018 року (а.с. 8-10), яким підтверджується, що в ніч з 2 на 3.04.2018 року невідомі особи вчинили крадіжку металевого швейлера, довжиною приблизно 4.5-5 м, що знаходився біля господарської будівлі на подвір?ї по АДРЕСА_2 .

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутогоОСОБА_5 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки вчинив таємне викрадення майна ОСОБА_6 на загальну суму 1486 гривень 80 копійок, поєднане з проникненням у сховище.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: посередню характеристику за місцем проживання, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніде не працює, має постійне місце проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття. Враховуючи подальшу поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, - активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, не знайшли свого підтвердження в ході проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що заявлений ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди на загальну суму 16681 гривень 13 копійок підлягає до часткового задоволення.

Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях в зв`язку з викраденням належного їй майна, вимушених змінах у звичному способі життя. Решта обґрунтувань моральної шкоди, вказаних в позовній заяві, не доведена ОСОБА_6 в ході розгляду справи відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-якими належними та допустимими доказами. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь вини обвинуваченого, а також визнання ОСОБА_5 в судовому засіданні вимог про відшкодування моральної шкоди у повному обсязі, завдану ОСОБА_6 моральну шкоду суд оцінює в сумі 10000 гривень. Вказана сума моральної шкоди, яка не оспорюється обвинуваченим, підлягає стягненню з ОСОБА_5 , як винної особи, на користь потерпілої ОСОБА_6 .

При вирішенні вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди на суму 6681 гривень 13 копійок, які обвинувачений заперечив в судовому засіданні, вважаючи їх безпідставними, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування майнової шкоди суд бере до уваги, що предмет злочину - викрадена 3.04.2018 року у ОСОБА_6 металева двотавра 3.04.2018 року була їй повернута. Позивачем ОСОБА_6 вимоги до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди обґрунтовуються витратами, які були нею затрачені на придбання ліків та медматеріалів під час амбулаторного та стаціонарного лікування у Колківській райлікарні та Маневицькій ЦРЛ в період з 16 квітня по 7 грудня 2018 року, які, на її думку, пов?язані з вчиненням даного кримінального правопорушення. Разом з тим, позивачем ОСОБА_6 в поданій до суду позовній заяві не наведено та в ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 та її представниками відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження того, що вказана майнова шкода була завдана позивачу саме внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_5 , що саме дії вказаного обвинуваченого, враховуючи поставлені лікарями діагнози та призначене в подальшому лікування, знаходяться у причинному зв?язку із завданою шкодою.

Суд звертає увагу позивача, що згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди на суму 6681 гривень 13 копійок, які ґрунтуються лише на припущеннях, до задоволення не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Виходячи з вищевикладеного, з обвинуваченогоОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судової експертизи.
Відповідно до ст. 124 КПК України, ст. 141 ЦПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 704 гривень 80 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Речові докази: металеву двотавру, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , слід передати власнику ОСОБА_6 ; кросівки „Adidas, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, слід передати власнику ОСОБА_5 ; слід низу взуття, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, слід знищити.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 110, 118, 122, 124, 126, 369-371, 373-374, 395 КПК України, ст.ст. 23, 1166-1167 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди на загальну суму 6681 гривень 13 копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 858 (вісімсот п?ятдесят вісім) гривень судових витрат за проведення судової трасологічної експертизи.

Речові докази: металеву двотавру - передати власнику ОСОБА_6 ; кросівки „Adidas - передати власнику ОСОБА_5 ; слід низу взуття - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1