справа № 620/490/19
провадження № 1-кп/620/32/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 Зачепилівський районний суд Харківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел.. Зачепилівка Харківської області обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000085 від 31.05.2019 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця ст. С.Джерелієвська Красноармійського району Краснодарського краю, РФ, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

в скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 28.05.2019, близько 18.00 год., перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки, яка раптово виникла між ними на ґрунті неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари дерев`яним тримачем від сапи по правій руці, а саме: по плечу та у нижню частину передпліччя. В результаті даних ударів ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини правої плечової кістки та закритий вивих правого плеча, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/62-КР/19 від 21.06.2019 за ступенем тяжкості відноситься до категорії середніх, з тривалим розладом здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України - умисне нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

24 червня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.122 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин та узгодженого покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 , а саме: у вигляді 3 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76 КК України. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказав, що не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просила затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, яке відповідно до ч.3 ст.12 КК України віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості та відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України віднесене до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення та повністю відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, зміст угоди про примирення, укладеної 24 червня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення.

На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення укладену 24 червня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000085 від 31.05.2019.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Зачепилівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий, суддя ОСОБА_1