УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

представник власника майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 12.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.205 КК України,

В С Т А Н О В И В :

16.04.2019 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в ході обшуку 12.04.2019 року за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що за матеріалами кримінального провадження до фінансування тероризму, тобто фінансового та матеріального забезпечення терористичної організації «ЛНР» безпосередньо причетні засновники ТОВ «Хермес Тулс» ОСОБА_9 та інший, директор цього товариства ОСОБА_8 , фізичні особи-підприємці та бухгалтер.

12.04.2019 року в межах кримінального провадження № 0000235 від 12.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258-5 КК України, та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5; ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 205 КК України, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за згаданою вище адресою, в ході якого вилучено мобільний телефон, на якому може міститися інформація про вчинене кримінальне правопорушення, дані щодо осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, що може бути використано в якості доказів під час досудового розслідування. Вилучені акти, рахунки містять інформацію щодо обставин вчинення злочину, осіб причетних до кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. Постановою слідчого від 12.04.2019 року вилучені предмети та документи визнані речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. З огляду на відповідність тимчасово вилученого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, арешт на згадане майно необхідно накласти на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з мотивів наведених у ньому, просила його задовольнити. Зокрема зауважила, що у кримінальному провадженні, вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 майно визнано речовими доказами, крім того, призначено комп`ютерно-технічну експертизу вилученого телефону, а тому арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Представник власника майна ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки матеріалами клопотання не підтверджуються наведені в клопотанні обставини. Відповідно доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях. При цьому, вилучене в ході обшуку майно ОСОБА_8 не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що виключає арешт цього майна. Крім того, вказав, що комп`ютерно-технічну експертизу стосовно вилученого за місцем проживання ОСОБА_8 телефону призначено після направлення до суду клопотання про арешт майна, а тому дана обставина не може слугувати підставою для арешту майна.

Слідчий суддя, вислухавши доводи слідчого, представника власника майна, перевіривши матеріали клопотання, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000235 від 12.06.2017 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258-5; ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 258-3 КК України.

При цьому, за ч. 2 ст. 258-5 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Матеріали клопотання в свою чергу обґрунтовано свідчать про те, що зазначені кримінальні правопорушення було вчинено, а також про те, що наявні підстави для проведення подальшого досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, слідчим в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_5 винесено постанову від 12.04.2019 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000235 від 12.06.2017 року, вилученого 12.04.2019 року в ході обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , майна, а саме: мобільного телефону «Iphone», чорного кольору; акта №НТ221215 від 01.12.2015, виконавець ООО «НОВО ТЕХ», Замовник ЗАО «ГосБук» на 1 арк.; рахунку-фактури №1 від 01.12.2015 на 1 арк.; рахунку на оплату №22/12-01 від 01.12.2015.

Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, ймовірно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України, тобто є речовими доказами.

Враховуючи відомості, які внесені до ЄРДР, а також фактичні обставини встановлені в ході досудового розслідування, відповідність згаданого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

клопотання слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 12.06.2017 року за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258-5 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.258-5; ч.2 ст.205; ч.3 ст.27, ч.2 ст.28 ч.2 ст.205 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 12.04.2019 обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

мобільний телефон «Iphone», чорного кольору;

акт №НТ221215 від 01.12.2015, виконавець ООО «НОВО ТЕХ», Замовник ЗАО «ГосБук» на 1 арк.;

рахунок-фактура №1 від 01.12.2015 на 1 арк.;

рахунок на оплату №22/12-01 від 01.12.2015.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя