Справа № 464/6091/18
пр.№ 1-кп/464/27/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8

обвинувачених: ОСОБА_9 та ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за №0003262) про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Бориня, Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості немає, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднаразово судимого, востанє 17.03.2011 року Сихівським районним судом м.Львова за ст.ст.189 ч.2, 263 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, покарання відбуте, -

у вчиненні злочинів кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296, ч.2 ст.186 КК України ,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 30 жовтня 2018 року о 22:20 год., перебуваючи у громадському місці, а саме: у приміщенні закладу громадського харчування ПП «Ретро», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, в групі осіб, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, ігноруючи суспільні відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті, усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці, вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та виразилось у порушенні існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Так, вони, безпричинно розпочали словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_11 , при цьому, висловлювались нецензурною лайкою в його сторону. В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 діючи з особливою зухвалістю, почали наносити потерпілому ОСОБА_11 множинні удари руками в область голови та тулуба, при цьому розкидаючи по залу вказаного закладу громадського харчування, столи та стільці. В результаті протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців, рану та садно на голові, садна на слизовій оболонці губ, синці на правій руці, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в ході вчинення хуліганських дій, умисно завдали потерпілому ОСОБА_5 , який в цей час знаходився у вище вказаному кафе, декілька ударів руками та ногами по всьому тілу, чим спричинили останньому фізичний біль. Крім цього, злочинними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , було перервано режим роботи закладу громадського харчування ПП «Ретро», терміном на 30 хв., та пошкоджено майна вказаного закладу на загальну суму 1000 грн.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 , 30.10.2018 приблизно о 22:30 год., перебуваючи у приміщенні ПП «Ретро», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, який виник після вчинення хуліганських дій у вказаному закладі громадського харчування, з корисливих мотивів, в той час як потерпілий ОСОБА_5 від нанесених йому в ході вчинення хуліганських дій тілесних ушкоджень, лежав на підлозі вказаного закладу, відкрито викрав із кишені штанів його мобільний телефон, марки «Prestigio Wide СІ» вартістю 339 грн., чим спричинив йому матеріальної шкоди на загальну суму 339 грн.
Крім цього, ОСОБА_9 30.10.2018 повторно, приблизно о 22:30 год., перебуваючи на вулиці неподалік приміщенні кафе «Ретро», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, який виник після вчинення хуліганських дій у вказаному закладі громадського харчування, з корисливих мотивів, з рук потерпілого ОСОБА_11 відкрито викрав його мобільний телефон марки «Самсунг J5», вартістю 6000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненому визнав частково та дав показання про те, що 30.10.18 відпочивав у кафе ПП «Ретро», після того як в кафе прийшов ОСОБА_10 він покликав його за свій стіл. У цьому ж кафе перебували потерпілі, вживали алкогольні напої. Почувши за їх столиком голосні крики, а також зауваження працівниці кафе, на яке потерпілі не реагували, він підійшов до них та попросив не шуміти. З цього приводу між ними виник конфлікт і розпочалась бійка, до якої приєднався ОСОБА_10 , в процесі якої вони наносили удари потерпілим. Після того, як потерпілий ОСОБА_11 заховався від них за барною стійкою, він нагнувся до потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на підлозі та з кишені його штанів витягнув його мобільний телефон. Де в той час був ОСОБА_10 він не бачив, про викрадення телефону він йому не повідомляв та про таке з ним не домовлявся. Після цього він підійшов до барної стійки, де між ними і ОСОБА_11 продовжилась словесна суперечка. Надалі оскільки працівниця кафе погрожувала викликати поліцію, вони через задній вихід вийшли на вулицю, де ОСОБА_10 пішов, а він ще сперечався із потерпілим, і в процесі розмови він забрав у потерпілого телефон, чи з рук, чи з кишені, точно не пригадує. Після цього він також пішов з місця події, а неподалік бару зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , з яким спілкувався, а в подальшому був затриманий працівниками поліції, які вилучили у нього телефони потерпілих. У вчиненому щиро розкаюється, вибачився перед потерпілими, просить врахувати наявність у нього непрацездатної матері, яка є особою з інвалідністю, те, що відшкодував завдану шкоду та суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненому визнав частково та дав показання про те, що дійсно 30.10.2019р. після конфлікту, який виник між ОСОБА_9 та потерпілими, втрутився у бійку, під час якої наносив потерпілим удари. Однак, факту викрадення ОСОБА_9 телефонів потерпілих він не бачив, про таке із ним не домовлявся і такими він не заволодівав. Вважає безпідставним обвинувачення у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України та просить виправдати. Враховуючи щире каяття у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України просить його суворо не карати.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченими своєї вини, їх винуватість у вчиненні злочинів стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами

показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду ствердила, що обвинувачені часто відвідують належне їй кафе, яке знаходиться поблизу автовокзалу, вживають спиртне, ведуть себе зухвало. 30.10.18 їй подзвонила працівниця кафе і повідомила про бійку між двом компаніями відвідувачів, і розбиті стіл та стілець. Вона сказала закрити заклад швидше та викликати поліцію, що і було зроблено;

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив що 30.10.18 по дорозі додому зайшли в кафе, де вживали спиртне і він сильно сп`янів. В кафе виникла бійка, однак з якого приводу не пригадує, оскільки був сильно п`яний. В подальшому виявив синці на обличчі та пропажу телефону, який йому повернули працівники поліції, сказавши, що виявили його у тих хто його побив. Жодних претензій до обвинувачених немає, вважає, що причиною подій стало значне вживання алкоголю ними усіма;

показаннями свідка ОСОБА_15 , яка ствердила, що працює в кафе ПП «Ретро», режим роботи кафе з 08.00 до 23.00. 30.10.18 ОСОБА_10 був в кафе протягом дня, підсідав до людей, які його пригощали. Близько 16 год. в кафе прийшов ОСОБА_9 , сів за перший столик, до нього також підсів ОСОБА_10 , вживали спиртне. За столиком в протилежному кінці бару сиділи потерпілі, які також вживали спиртне . Близько 22 год до потерпілих, один з яких спав, підійшов ОСОБА_9 , який спочатку розмовляв із ОСОБА_11 , а потім почалась бійка, участь у якій приймали ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 оборонявся, інший потерпілий ОСОБА_5 впав на землю і вони його теж копали. В процесі бійки перевернули і розбили стіл. Після чого ОСОБА_11 сховався за її барну стійку, а ОСОБА_10 і ОСОБА_9 підійшли і продовжували конфліктувати з ним. Тоді вона подзвонила до власниці кафе, яка сказала закрити заклад і викликати поліцію. Повідомивши, що викликає поліцію вона вигнала ОСОБА_11 із-за барної стійки, і вони штовхаючись через задній вихід вийшли на вулицю. Подальших подій вона не бачила;

показаннями свідка ОСОБА_14 , який ствердив, що 30.10.18 перебував в кафе ПП «Ретро» разом із ОСОБА_9 , вже пізно ввечері між ОСОБА_9 та відвідувачами кафе розпочався конфлікт. Побачивши, що починається бійка та небажаючи приймати у ній участь, він залишив приміщення кафе та пішов неподалік пити пиво. Десь через годину прийшов ОСОБА_9 , який в процесі розмови показав йому телефон чорного кольору та попросив його розблокувати. Під час спроби розблокувати телефон їх було затримано працівниками поліції;

показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив, що потерпілий ОСОБА_11 є його батьком. 30.10.18 пізно ввечері подзвонив батько, який сказав, що його побили в барі. Потім близько 22.30 год. зв`язок перервався, і в подальшому телефон був вимкнений. В подальшому батько прийшов додому побитий, обличчя в крові, сказав, що також у нього вкрали телефон;

даними протоколу огляду місця події від 31.10.18, з якого вбачається, що на ділянці поблизу АДРЕСА_3 , було виявлено ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , у яких вилучено мобільні телефони потерпілих;

даними висновку судово-медичної експертизи №1074 від 01.11.2018, з якого вбачається, що при обстеженні ОСОБА_11 лікарями травмпункту № 2 м.Львова 31.10.2018 року було встановлено діагноз: «закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Множинні забої м`яких тканин голови, садна м`яких обличчя зліва, лівобічна навколоорбітальна гематома». На момент проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено: синці, рану та садно на голові, садна на слизовій оболонці губ, синці на правій руці. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 30 жовтня 2018 року, як вказує ОСОБА_11 . Синці, садна та рана відносяться до легкого тілесного ушкодження і не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння;

даними висновку додаткової судово-медичної експертизи №1102 від 07.11.2018, з якого вбачається, що під час проведення первинної судово-медичної експертизи 03.11.2018 року у потерпілого ОСОБА_11 було виявлено: синці, рану та садно на голові, садна на слизовій оболонці губ, синці на правій руці. Крім того, при обстеженні ОСОБА_11 лікарями травмпункту № 2 м.Львова 31.10.2018 року було встановлено діагноз: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Для проведення додаткової судово-медичної експертизи слідчими органами наданий запис огляду лікарем-нейрохірургом, який підтвердив наявність у ОСОБА_11 клінічної неврологічної симптоматики закритої черепно-мозкової травми. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів та тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути від ударів кулаками та ногами 30 жовтня 2018 року, як вказує потерпілий. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синці, садна та рана відносяться до легкого тілесного ушкодження;

протоколом огляду предмету від 31.10.2018, а саме мобільних телефонів потерпілих;

дослідженим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що 30.10.18 в приміщенні кафе за одним із столиків перебувають ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а через кілька столиків від них знаходиться потерпілий ОСОБА_5 , який спить за столом, до нього підходить потерпілий ОСОБА_11 , намагається розбудити. В процесі цього до нього підходить ОСОБА_9 , який розмовляє з ним, після чого наносить ОСОБА_11 удари в обличчя, після чого до них підходить ОСОБА_10 , який теж наносить удари ОСОБА_11 , обороняючись від них перевертає стіл, в той час потерпілий ОСОБА_5 падає на підлогу, а обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наносять йому удари по тілу. Після цього ОСОБА_9 , нахилившись над потерпілим ОСОБА_5 витягнув із кишені одягу предмет, який поклав у свою кишеню;

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 31.10.2018 та фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка відкрито заволоділа його телефоном ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 14.11.2018 за участю ОСОБА_9 , який показав обставини вчинення ним злочинів.

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності суд вважає, що такі є належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 хуліганства групою осіб, а ОСОБА_9 відкритого викрадення чужого майна, у тому числі повторно.

Разом із тим, стороною обвинувачення ОСОБА_10 вмінено в обвинувачення те, що він за попередньою змовою у групі з ОСОБА_9 , 30.10.2018 приблизно о 22:30 год., перебуваючи у приміщенні ПП «Ретро», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, який виник у після вчинення хуліганських дій у вказаному закладі громадського харчування, з корисливих мотивів, в той час як потерпілий ОСОБА_5 від нанесених йому в ході вчинення хуліганських дій тілесних ушкоджень, лежав на підлозі вказаного закладу, відкрито викрали із кишені штанів його мобільний телефон, марки «Prestigio Wide СІ» вартістю 339 грн., чим спричинили йому матеріальної шкоди на загальну суму 339 грн.
Також, ОСОБА_10 вмінено в обвинувачення, те, що він за попередньою змовою у групі з ОСОБА_9 30.10.2018 повторно, приблизно о 22:30 год., перебуваючи на вулиці неподалік приміщенні кафе «Ретро», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 109, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, який виник після вчинення хуліганських дій у вказаному закладі громадського харчування, з корисливих мотивів, з рук потерпілого ОСОБА_11 відкрито викрали його мобільний телефон марки «Самсунг J5», вартістю 6000 грн.
Проте, суд вважає, що вказане обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186 КК України в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 ствердив, що лише про пропажу телефону, обставин події, зокрема хто саме його викрадав він не пригадує через стан сп`яніння.

Із оглянутого судом відеозапису події вбачається, що в той час коли потерпілий ОСОБА_5 лежить на підлозі над ним нахиляється ОСОБА_9 , закриваючи собою оглядовість своїх дій обвинуваченому ОСОБА_10 , який стоїть за ним позаду. Саме в цей час він виймає предмет із кишені одягу потерпілого і кладе собі в кишеню. Із вказаного запису не вбачається спільності чи узгодження дій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо викрадення майна потерпілого.

Викрадені у потерпілих телефони були виявлені лише у обвинуваченого ОСОБА_9 , за відсутності поблизу ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 ствердив, що вчинив вказані злочини самостійно, жодної домовленості із ОСОБА_10 про таке не було, оскільки умисел на викрадення у нього виник раптово. Під час проведення слідчого експертименту обвинувачений також повідомляв про самостійне виконання об`єктивної сторони даного злочину, про будь-яку попередню домовленість із ОСОБА_10 не вказував.

Потерпілий ОСОБА_11 як особу що відкрито викрала його майно впізнав лише ОСОБА_9 , про що ствердив під час проведення впізнання та про що свідчить відповідний протокол вказаної слідчої дії.

Судом неодноразово вживались заходи до явки у судове засідання та допиту потерпілого ОСОБА_11 , однак, незважаючи на вжиті заходи такий у жодне судове засідання не з`явився, а тому з метою розгляду кримінального провадження у розумний строк, у відповідності до ст.326 КПК України судовий розгляд проведено без його участі, відтак, його показання відсутні.

Інших доказів, які б підтверджували участь обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України чи попередню домовленість останнього із ОСОБА_9 стороною обвинувачення суду не надано.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості, що також знайшло своє відображення і у нормах кримінально-процесуального кодексу України. При цьому, юридичний зміст принципу презумпції невинуватості включає серед інших і правила про те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, а висновок про винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення не може грунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення тлумачаться на її користь (стаття 17 КПК).

Відтак, враховуючи, те, що будь-які достатні та достовірні дані, які б підтверджували вчинення ОСОБА_10 грабежу за попередньою змовою із ОСОБА_9 стороною обвинувачення суду не надані, а сам лише факт перебування ОСОБА_10 на місці події та вчинення ним хуліганства до вчинення ОСОБА_9 грабежу, за відсутності інших належних, достовірних та достатніх доказів про обставини, що згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, свідчать про наявність сумніву щодо вчинення ОСОБА_10 злочину передбаченого ч.2 ст.186, який в силу ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України тлумачиться на його користь. Припущення про його винуватість, що ґрунтується на вищевказаному факті не може бути покладено в основу обвинувального вироку, а тому ОСОБА_10 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень слід виправдати, у зв`язку із недоведеністю його участі у їх вчиненні.

З огляду на наведене суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з ч.2 ст.296 КК України, оскільки вони групою осіб вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство).

Зважаючи на виправдання обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.186 КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України по факту викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , оскільки інші кваліфікуючі ознаки на час його вчинення відсутні, а за фактом викрадення майна потерпілого ОСОБА_11 за ч.2 ст.186 КК України, як вчиненого повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, обставини, щире каяття у вчиненому, особу обвинуваченого, який судимості немає, має на утриманні матір-особу з інвалідністю, відомості досудової доповіді та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Одночасно враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочинів, відсутність претензій з боку потерпілих, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдану шкоду, після вчинення злочину проходив стаціонарне лікування в реабілітаційному центрі та програми соціальної реабілітації з метою відновлення адекватного соціального статусу, має на утриманні матір-особу з інвалідністю, його молодий вік, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбуття покарання, а тому його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення злочину середньої тяжкості, щире каяття у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК України, відшкодування завданої шкоди, що є обставинами, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який має непогашені судимості за вчинення тяжких злочинів, раніше неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак знову вчинив злочин, посередньо характеризується, є особою з інвалідністю ІІІ гр., відомості досудової доповіді про високий ризик для суспільства та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

Речові докази: мобільні телефони потерпілих, які знаходяться у них на зберіганні залишити у їх власності, мобільні телефони ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які знаходяться у них на зберіганні залишити у їх власності, диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК Українита призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.296 КК України, - 1 рік обмеження волі;

-за ч.1 ст.186 КК України, - 1 рік позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України, - 4 роки позбавлення волі;

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_9 призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробовуванням, призначивши іспитовий строк - 3 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.296 КК Українита призначити йому покарання 1 рік позбавлення волі.

Строк відбуття показання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з часу взяття під варту 02.11.2018 р.

Запобіжний захід ОСОБА_9 домашній арешт до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Запобіжний захід ОСОБА_10 тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази : мобільні телефони потерпілих, які знаходяться у них на зберіганні залишити у їх власності, мобільні телефони ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які знаходяться у них на зберіганні залишити у їх власності, диск із відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст.394 КПК України.

Головуюча