Справа №463/6128/19
Провадження №1-кс/463/3942/19
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
11 вересня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 , погодженого начальником відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область прокуратури Закарпатської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 20.06.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 за погодженням прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області № 215 о/с від 09.12.2016 року, ОСОБА_5 призначений на посаду слідчого слідчого відділення Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області. Обіймаючи зазначену вище посаду, являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище представником влади і відповідно до вимог зазначеного законодавства та ч.2 ст.19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ОСОБА_5 знехтував вимогами законодавства і висловив вимогу надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах особи будь-якої дії з використанням службового становища та одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Так, 24.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000368 внесено відомості за фактом таємного викрадення чужого майна, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Берегівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 . Під час проведення досудового розслідування, на виконання завдань кримінального процесуального законодавства України 24.05.2019 року в межах розслідування кримінального провадження за № 0000368, працівниками Берегівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які ОСОБА_8 попередньо викрав у своєї сусідки ОСОБА_9 . Після проведення обшуку, ОСОБА_8 доставлено у Берегівський ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області, де слідчим ОСОБА_5 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. При цьому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що буде ініціювати обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з тим, ОСОБА_5 реалізовуючи свої права слідчого, маючи умисел на власне незаконне збагачення, діючи з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, перебуваючи у службовому кабінеті Берегівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області, повідомив ОСОБА_8 , що він може просити суд не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою і зробив на аркуші паперу ручкою напис «200 $». ОСОБА_8 , будучи поставленим в умови, за яких відмова від передачі ОСОБА_5 неправомірної вигоди, могла потягнути порушення його законних прав та інтересів, погодився на протиправну вимогу слідчого про передачу йому 200 доларів США неправомірної вигоди. 31.05.2019 року слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час. 15.06.2019 року за попередньою домовленістю, ОСОБА_8 пішов додому до слідчого ОСОБА_5 , до будинку АДРЕСА_2 , де останньому передав 1000,0 гривень. 03.07.2019 року за попередньою домовленістю ОСОБА_8 зустрівся із слідчим ОСОБА_5 неподалік Берегівського ВП ГУ Національної поліції в Закарпатській області, де сів в його автомобіль та на вимогу ОСОБА_5 поклав у бардачок частину неправомірної вигоди у розмірі 1000,0 гривень. В подальшому, 26.07.2019 року близько 18 год. 00 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_5 біля кафе «Шеркерт», що знаходиться у м.Берегово по вул.Міговки,13, де перебуваючи в автомобілі «SKODA SUPER В» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , вказав ОСОБА_8 покласти грошові кошти у розмірі 3200,0 гривень у бардачок автомобіля, одержавши таким чином від ОСОБА_8 решту суми обумовленої неправомірної вигоди. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вимаганні службовою особою, яка займає відповідальне становище, надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, та в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того хто надає будь-якої дії з використанням службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Підозрюваний ОСОБА_5 в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед службових осіб різних правоохоронних органів, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи, має достатній матеріальний достаток для залишення меж території України з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, підозрюваний, перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків, експерта, спеціаліста, вступати у поза процесуальні відносини з іншими свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань, а також матиме можливість впливати на хід судового розгляду кримінального провадження за № 0000368 від 24.05.2019 року про обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України. Тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам і просить обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на термін до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26.09.2019 року. Разом з цим, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, просить визначити останньому, заставу у розмірі 153680,0 гривень. Саме такий розмір застави на його думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають клопотання необґрунтованим, оскільки слідчим не доведено наявність жодних ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.06.2019 року внесено відомості з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомлено 27.07.2019 року.

У повідомлені про підозру ОСОБА_5 від 27.07.2019 року, допущено описку та замість вірного номера кримінального провадження за № 0000184 від 20.06.2019 року невірно зазначено № 0000184 від 20.06.2019 року. У зв`язку з цим, 29.07.2019 винесена постанова про виправлення вказаної описки, яка вручена підозрюваному ОСОБА_5 .
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортом старшого оперуповноваженого ВБКОЗ УСБ України в Закарпатській області від 18.06.2019 року; поясненнями ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2019 року; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2019 року; протоколами допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 03.07.2019 року, 27.07.2019 року; протоколом про результати отримання грошових коштів від 26.07.2019 року; протоколом про ідентифікацію (помічення) та вручення грошових коштів від 26.07.2019 року; протоколом обшуку від 26.07.2019 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2019 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

В порядку ст.177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків.
Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, якій повідомлено про підозру.
Під час судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 29.07.2019 року, у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовлено.

З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, належним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
При цьому, слідчий суддя враховує те, що відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою - є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч.2 ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа та інші.
З урахування встановлених обставин справи, до визначеного злочину не може бути застосований запропонований прокурором виключний запобіжний захід як тримання під вартою до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26.09.2019 року, а тому, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор не довів дійсні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з цим вважаю, що запобіжний захід - особисте зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, вид та тяжкість кримінального правопорушення, відсутність на сьогоднішній день соціальної небезпеки, й можливість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26.09.2019 року.
Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст.194 КПК України).
Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177-179, 182-184, 186, 193, 194-196, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , - запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити з 11 вересня 2019 року до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26 вересня 2019 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1