Справа № 466/8180/19
У Х В А Л А

«28» жовтня» 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2019 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про застосування до нього ст.81 КК України - умовно-достроково звільнити його від відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив його клопотання задовольнити, та застосувати до нього ст.81 КК України.

В судовому засіданні представник ЛВК № 30 та прокурор заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши клопотання та характеризуючі дані на засудженого, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

Згідно ст.81 КК України та п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно достроковому звільненню підлягають засуджені після відбуття 2/3 строку покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Воно може мати місце лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживав за адресою АДРЕСА_2 , неодружений, до засудження не працював.

Він раніше судимий: 1) 21.05.1999р. Личаківським районним судом міста Львова за ст.ст. 81 ч.3, 44, 46- КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки.

2) 10.05.2000р. Галицьким районним судом міста Львова за ст.ст.125 ч.1, 309 ч.1, 25 ч.1, 42, 43 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 05.10.2002 року по відбуттю терміну покарання.

3) 17.10.2003р. Личаківським районним судом міста Львова за ст.ст.186 ч.2, 189 ч.2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.11.2006 року умовно-достроково на невідбутий термін 5 місяців 9 днів.

4) 04.02.2010р. Сихівським районним судом міста Львова за ст.ст.296 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим терміном на 2 роки.

5) 08.05.2014р. Галицьким районним судом міста Львова за ст. 355 ч.2, 75КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки.

По даній справі засудженого: 05.04.2016 року Сихівським районним судом міста Львова за ст.ст.15 ч.3-186 ч.1, 186 ч.2, 70,71 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України в термін покарання зараховано період попереднього ув`язнення, що становить 6 місяців 29 днів та 2 місяці 26 днів.

Початок терміну покарання: 05 квітня 2016 року. Кінець терміну покарання: 11 червня 2020 року.

Отже, до засудженого ОСОБА_5 уже раніше застосовувалося умовно-дострокове звільнення. Незважаючи на це засуджений не став на шлях виправлення, висновків для себе не зробив та вчиняв нові злочини.

16.02.2017р. рішенням адміністративної комісії Львівської виправної колонії (№ 48) визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100,101 КВК України.

11.01.2018р. адміністративною комісією установи відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.82 КК України ( згідно протоколу № 15) як такому, що не став на шлях виправлення.

23.10.2018р. адміністративною комісією ЛВК (№30) відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України (згідно протоколу №23) як такому, що не довів свого виправлення.

За час перебування в УВП №19 до праці засуджений не залучався.

Засуджений ОСОБА_5 неодноразово порушував правила режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. У 2017-1018 роках на нього накладено 5 стягнень, зокрема поміщення в ДІЗО. На час розгляду судом клопотання засудженого ця стягнення погашені.

В 2019р. засуджений отримав два заохочення у виді подяк.

Однак, отримання двох заохочень за останній рік не може слугувати достатньою підставою висновку про реальне виправлення засудженого, яким є процес позитивних змін, що відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відбуття засудженим відповідної частини призначеного покарання, без чіткого переконання суду про виправлення засудженого, не може бути підставою для його безумовного умовнодострокового звільнення. Необхідним є доведення того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. А у даній справі цього суду не доведено.

За таких обставин підстави задоволення клопотання засудженого відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про застосування ст. 81 КК України - умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, визначеного вироком Сихівського районного суду м. Львова за ст. ст. 15 ч.3-186 ч.1, 186 ч.2, 70,71 КК України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.11.2019р.

Суддя ОСОБА_6 -Шумська