Справа № 495/7962/17
Номер провадження 1-кп/495/167/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження запобіжного заходу

09 вересня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі - судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора Білгород-Дністровського місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187 КК України, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И ЛА:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 187 КК України.
У відкритому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що наразі є потреба у продовженні йому строку тримання під вартою, оскільки не допитаний обвинувачений, потерпілі, свідки, не досліджені докази, не проведено всіх необхідних дій пов`язаних зі з`ясуванням обставин та їх перевіркою. Обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією цієї статті та бажаючи його уникнення може переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, чим допустити настання ризиків, передбачених п. 1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, звернув увагу суду , що справа перебуває у провадженні суду тривалий час, реальних дій по справі не проводиться, лише розглядаються клопотання про продовження строку тримання під вартою, прокурором подаються аналогічні клопотання, які дублюються без додавання необхідних доказів до них, та заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати домашній арешт, для того щоб обвинувачений мав можливість працювати та лікуватися.
Обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтримав свого захисника.
Вивчивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Враховуючи те, що обвинувачений офіційно не працює, сторона обвинувачення інкримінує обвинувачення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, на даний час по кримінальному провадженню не допитаний обвинувачений, потерпілі, свідки, у зв`язку з чим останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який діє до 07.11.2019 року включно.
Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369-372, 392, 395 КПК України, - колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровського місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляд тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно по 07.11.2019 року.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя :
Судді :