Справа № 952/879/19 Провадження № 1-кп/626/217/2019
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

25 листопада 2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

Головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши відкритому у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Краснограда, матеріали кримінального провадження №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22.11.2019 року з Харківського апеляційного суду до Красноградського районного суду Харківської області, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 21.11.2019 року про зміну підсудності з Зачепилівського районного суду на Красноградський районний суд, надійшло вищезазначене кримінальне провадження. Матеріали надійшли з обвинувальним актом по справі.

Запобіжний захід обвинуваченому в рамках даного кримінального провадження обрано у вигляді тримання під вартою.

Під час проведення підготовчого судового засідання, прокурор та інші учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити судовий розгляд справи на підставі обвинувального акту та доданих матеріалів.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, які з`явились в підготовче засідання, щодо можливості призначення судового розгляду по справі, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки підстав для прийняття рішень по справі, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, а саме: про затвердження або відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості чи про примирення; про закриття кримінального провадження або про повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України. Дане кримінальне провадження підсудне Красноградському районному суду Харківської області.

При цьому в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання на підставі ст.34 КПК України про об`єднання даного провадження з іншим кримінальним провадження стосовно цієї же особи ОСОБА_5 , яке вже перебуває в провадженні Красноградського районного суду.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Красноградського районного суду дійсно знаходиться об`єднане кримінальне провадження №0000095, за обвинуваченням цієї ж особи ОСОБА_5 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.307 КК України та №0000038 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України головуючий суддя ОСОБА_1 , яке надійшло до суду ще 14.05.2019 року і по якому проходить судовий розгляд.

Суд вислухавши всіх інших учасників кримінального провадження, які також наполягали на об`єднанні даних кримінальних проваджень, вважає дане клопотання обґрунтованим та вказані кримінальні провадження повинні бути об`єднані в одне.

Так, відповідно до ч.2 ст.334 КПК України у разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що по даному провадженню є достатньо підстав для його розгляду в судовому засіданні, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, який здійснювати за участю прокурора, потерпілих, обвинуваченого та свідків, заявлених сторонами.

Крім мого у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченогостроком на 60 днів з таких підстав, відповідно до положення ч.3 ст.315 КПК України.
ОСОБА_5 04.03.2019, близько 22:00, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_5 шляхом зняття полімерної плівки з віконного скла, проник в середину гаража, який розташований на території цього ж домоволодіння, де виявив дриль марки «DWT SBM-600VS», точильний станок марки «STERN BG - 250 SF+», промисловий фен марки «Витязь ФП - 2000Е».
Після огляду виявлених речей спочатку здійснив крадіжку дрелі марки «DWT SBM-600VS» та промислового фену марки «Витязь ФП - 2000Е». Потім 06.03.2019, близько 23:00, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знову повернувся до вказаного гаражу, де продовжуючи вчинювати злочині дії, що мали на меті єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, шляхом зняття полімерної плівки з віконного скла, проник в середину вказаного приміщення, звідки здійснив крадіжку точильного станка марки «STERN BG - 250 SF+».
Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Згідно з висновком експертизи №6/2155СЕ-19 від 28.08.2019 Харківського НДЕКЦ МВС України, вартість викраденого майна становить 1207 грн.
26.09.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину у кримінальному провадженні 0000033, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 в кінці лютого місяця 2019 року, близько 02:00, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник в середину гаражу, який розташований на території цього ж домоволодіння, звідки здійснив крадіжку механічної п`яти ступінчастої коробки перемикання передач на автомобіль ВАЗ 2108.
Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Згідно з висновком експертизи № 6-1/204СЕ-19 від 28. 08.2019 Харківського НДЕКЦ МВС України, вартість викраденого майна становить 7344 грн.
26.09.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину у кримінальному провадженні №0000029, передбаченого ч.З ст.185 КК України.
Також, ОСОБА_5 09.09.2019, близько 21:00, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_8 , після чого, через горище, яке було відчинене, проник в середину господарчої будівлі, яка розташована на території цього ж домоволодіння, де виявив та здійснив крадіжку бензопили марки «УРАЛМАШ ПЦБ 45», мотокоси марки « 8ТІНЬ Ь8 250» та точильного верстату марки «POWERTEC РТ 2305»
Здійснивши усі необхідні дії для доведення злочину до кінця, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Згідно з висновком експертизи №6/2439СЕ-19 від 15.10.2019 Харківського НДЕКЦ МВС України, вартість викраденого майна становить 6459 грн.
07.112019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину у кримінальному провадженні №0000146, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Наявність обґрунтованих підозр у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допитів потерпілих, протоколами допитів свідків, протоколами огляду місця події, висновками експертиз щодо встановлення вартості викраденого майна.
Відповідно до ст.217 КПК України 12.11.2019 вищевказані кримінальні провадження об`єднано в одне провадження, якому присвоєний номер №0000029 за ч.3 ст.185 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 16.05.2019 (справа №620/142/19) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 15.07.2019 включно та покладено обов`язки, передбачені ст. 181 КПК України, а саме:
1)з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора, суду;
2)не вчиняти дії, направлені на незаконний вплив та спілкування з потерпілим та свідками;
3)цілодобово знаходитись на території домоволодіння в якому проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно до повідомлення начальника Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області від 17.05.2019 ОСОБА_5 поставлено на профілактичний облік та заведено контрольно- наглядову справу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 16.05.2019 був ознайомлений з вищевказаною ухвалою і про те, що йому заборонено покидати своє постійне місце мешкання.
Проте, згідно повідомлення т.в.о. начальника Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області від 02.07.2019, ОСОБА_5 30.06.2019 був відсутній за місцем свого мешкання, чим порушив покладені на нього обов`язки. Так, 30.06.2019 за адресою: АДРЕСА_1 за порушення правил дорожнього руху працівниками Зачепилівського ВП Красноградського ВП ГУНП в Харківській області був зупинений автомобіль ВАЗ «21099», в середині якого на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_5 , чим порушив обов`язок цілодобово знаходитись на території домоволодіння в якому проживає.
Окрім цього, ОСОБА_5 не з`являвся у судові засідання, внаслідок чого суддею Красноградського районного суду Харківської області у справі № 620/142/19, № 1-кп/626-113-2019 винесено ухвалу щодо застосування відносно ОСОБА_5 приводу в судове засідання.
Під час досудового розслідування кримінального провадження №0000033, на підставі ухвали слідчого судді Зачепилівського районного суду від 27.09.2019 за невиконання процесуального обов`язку, передбаченого ст.181 КПК України, а саме - цілодобово знаходитись на території домоволодіння, в якому проживає за адресою АДРЕСА_1 , з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.І ст.177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, потерпілих, можливість продовження кримінального правопорушення), щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 25.11.2019.
У той же час ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, не зменшилися. Так, ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (з моменту винесення ухвали про застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 повідомлено про підозру ще в одному кримінальному провадженні - №0000146 за ч.3 ст. 185 КК України), що згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 з метою запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.І ст.177 КПК України, доцільно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Тоді як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження №0000029, оскільки ОСОБА_5 може, як і раніше, незаконно впливати на свідків і потерпілих, ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість і необхідність продовжити стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою крім іншого є: вік і на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільний стан здоров`я обвинуваченого, тобто фактор, якій дає змогу безперешкодно продовжити щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб; відсутність постійного джерела доходів, обвинувачений існує за рахунок випадкових заробітків; розлучений, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки.
Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного та його захисника ОСОБА_4 , які не заперечували проти обрання даного виду запобіжного заходу, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованих йому злочинів за ч.ч.1,3 ст.185, ч.1 ст.307 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні. Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній також визнав свою вину у вчиненні даних злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що останній хоча в силу ст.89 КК не судимий, однак на даний момент підозрюється у скоєнні ряду злочинів(7 епізодів), частина яких скоєна вже після зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав це, однак чому саме він так вчинив, а саме знаходячись під домашнім арештом, продовжив скоювати нові аналогічні злочини, пояснити не міг, а казав тільки: «так вийшло, пробачте».

Також останній міцних соціальних зав`язків не має, оскільки не працює, господарства не веде, що може його спонукати до переховування від органів слідства та суду, підозрюється у скоєнні ряду тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком до 8 років ризики передбачені, п.1 ст.177 КПК України.

Крім того, останній може незаконно впливати на потерпілих та свідків, повне коло яких ще не встановлено (п.3 ст.177 КПК України) з тією метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

Також ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України), так як останній після зміни запобіжного заходу, продовжував вчиняти корисливі кримінальні правопорушення в тому числі перебуваючи під домашнім арештом. Постійного місця роботи не має, постійного джерела доходу для існування також не має, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення корисливих злочинів та може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану із заволодінням чужим майном.

У відповідності до положень ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди в заподіянні якого підозрюється особа.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених прокурором ризиків.
Разом з тим, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в залі суду після оголошення ухвали суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.34, 314, 334 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Матеріали кримінального провадження №0000029 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України об`єднати в одне провадження з кримінальними провадженнями №0000095, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.185, ч.1 ст.307 КК України та №0000038 за його же обвинуваченням за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, присвоївши єдиний реєстраційний номер судової справи №620/142/19, провадження №1-кп/626/113/2019.
Матеріали об`єднаного кримінального провадження призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красноградського районного суду Харківської області на 12-00год. 03 грудня 2019 року.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 13-40хв. 25 листопада 2019 року до 13-40хв. 22 січня 2020 року.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, в зв`язку з чим ОСОБА_5 необхідно взяти під варту в залі суду.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та потерпілих.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя