490/6815/19 27.08.2019
н/п 1-кп/490/864/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6815/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002160 від 10 червня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Світловодськ, Кіровоградської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

09.04.2019 року приблизно о 18:30 год., більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, ОСОБА_3 у невстановленої під час досудового розслідування особи, через мережу Інтернет придбав психотропну речовину, яку отримав приблизно в районі будинку №75 по вул.2 Слобідська в м.Миколаєві, та в подальшому зберігав її при собі без мети збуту, порушуючи норми Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995 року.

09.06.2019 року у період часу з 20:40 год. по 20:50 год., у ході проведення огляду місця події, ділянки місцевості, розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул.Маршала Василевського, 35, ОСОБА_3 видав працівникам поліції 2 полімерних пакети з порошкоподібною речовиною, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною кількістю у складі кристалічної речовини - 0,246 грама, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Під час досудового розслідування 30 липня 2019 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого йому обвинувачення в судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначене покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в обвинувальному акті по кримінальному провадженню №0002160 та угоді про визнання винуватості від 30.07.2019 року було допущено помилку при написанні його по батькові, а саме зазначено: " ОСОБА_6 " замість вірного " ОСОБА_7 ". Також, підтвердив, що даний злочин дійсно було вчинено ним за вказаних у обвинувальному акті обставинами та 30.07.2019 року у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 між ним та прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0002160 було укладено угоду про визнання винуватості, яку він просив затвердити.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 також підтвердили вказані обвинуваченим ОСОБА_3 обставини. Крім того, прокурором було надано суду виправлену (уточнену) угоду про визнання винуватості, яка була укладена між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угода про визнання винуватості може бути укладена.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.4 ст.474 КПК України, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину, а саме: повне визнання вини та щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий, та його протиправними діями не спричинено тяжких наслідків державним чи суспільним інтересам.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (від 02.07.2019 року №883) в сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 07 коп..

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.1 ст.369, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002160 від 10 червня 2019 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (від 02.07.2019 року №883) в сумі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 07 коп..

Речові докази:

- 2 полімерних зіп-пакета з порошкоподібною речовиною, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою - 0,237 г; полімерний зіп-пакет з фрагментом паперу, в якому виявлено 2С-В-NBOMe, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 0,0139 г, які були поміщені до спец-пакету №3615661, та передані до кімнати зберігання речових доказів Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1