Справа № 214/3228/17
1-кп/214/299/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0001010 від 10.04.2017 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, який не працює, має базову середню освіту, не одружений, не судимий,

який без реєстрації мешкає за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09 квітня 2017 року, приблизно о 22.00 годині, знаходячись на станції технічного обслуговування, розташованій за адресою вул. Павла Глазового, 2 в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, скориставшись відсутністю догляду за належним потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобілем «Mercedes E 200» сірого кольору, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1999 року випуску, вартістю 165 850 грн., який перебував на ремонті на даній станції технічного обслуговування, реалізовуючи раптово виниклий намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи з корисливих мотивів, відчинив незачинені двері автомобіля та за допомогою ключів, які потерпілий залишив в замку запалювання даного автомобіля, привів його двигун в дію та покинув на ньому місце пригоди. Таким чином шляхом вчинення крадіжки незаконно заволодів даним автомобілем. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому було завдано майнову шкоду на вказану суму.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, якщо вони завдали значної матеріальної шкоди.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав та пояснив, наступне. 09.04.2017 року він працював автослюсарем на СТО, яка розташована на вул. Павла Глазового. Його залишили на роботі на ніч для нічної роботи. Біля 23.00 години він взяв ключі від автомобілю Мерседес, належного потерпілому ОСОБА_7 . Він сів в автомобіль і поїхав в Кіровоград до свого знайомого ОСОБА_8 , щоб продати автомобіль Мерседес. Наступного дня, 10.04.2017 року, біля 5 чи 6 ранку він приїхав в Кіровоград та передав автомобіль Мерседес з ключами Максиму Стретікозу. Подальша доля автомобіля йому невідома. Він повідомив ОСОБА_9 , що автомобіль викрадений. В скоєному розкаюється та просить суворо його не карати.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2, а.с. 136).
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який раніше не судимий (Т.2, а.с. 130, 131), на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради» у лікаря психіатра не перебував та не перебуває. З 24.11.2008 року по 22.12.2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом «Несоціалізований розлад поведінки» (Т. 2 а.с.136), у лікаря нарколога на обліку не перебуває (Т.2 а.с. 137).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області про обвинуваченого ОСОБА_4 , визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб)

На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ст.76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим, вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, без конфіскації майна, із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства.

Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VII) визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі - Закон № 2046-VIII), яким змінено ч. 5 ст. 72 КК. Фактично законодавець повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII і передбачала, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року, в разі, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК у редакції Закону № 838-VII.
З матеріалів провадження встановлено, що відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_4 був затриманий 05.05.2017 року в рамках даного кримінального провадження (Т. 2 а.с. 118). Відповідною ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.03.2018 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт (Т. 1 а.с. 154-157). В подальшому обвинуваченого оголошено в розшук. Згідно протоколу затримання, ОСОБА_4 було затримано 25.09.2019 року (Т. 1 а.с. 218). 27.09.2019 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (Т. 1 а.с.233-235).

В зв`язку з вчиненням обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення до 20 червня 2017 року, при вирішенні питання щодо порядку зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення необхідно керуватися правилами ч. 5 ст. 72 КК у згаданій редакції, та останньому слід зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи викладене, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України,та позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 18.06.2019 року по справі №398/3940/14-к, суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за періоди: з 05.05.2017 року по 28.03.2018 року та з 25.09.2019 року по 09.12.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2117 (дві тисячі сто сімнадцять) грн. 40 коп.(Т.2, а.с. 21, 31).
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати та звільнити останнього з-під варти в залі судового засідання.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
-чотири сліди папілярних узорів, які було виявлено та вилучено 10 квітня 2017 року при огляді місця події та при додатковому огляді місця події, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0001010 (Т. 2 а.с. 41, 39, 40).
-деталі автомобіля «MercedesE 200», які було виявлено та вилучено 29.04.2017 року при огляді місця події в м. Кропивницькому, а саме: чотири колеса з легкосплавними дисками; пара задніх і пара передніх фар; вакуумний підсилювач гальм; розширювальний бачок; генератор; паливний бак; радіатор; чотири карти двері;підрамник двигуна; чотири пружини;бардачок з кришкою передньої панелі; пічку в зборі; кришку багажника; пластиковий корпус вакуумного фільтра; компресор кондиціонера; блок АВS; задній міст в зборі; люк даху в зборі; пластмасові комплектуючі моторного відсіку; чотири двері, які передано під розписку ОСОБА_6 повернути власнику, дозволивши розпоряджатись ним на власний розсуд (Т.2 а.с.77, 78).
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2117 (дві тисячі сто сімнадцять) грн. 40 коп. (Т.2,а.с. 21, 31).

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити останнього з-під варти в залі судового засідання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.05.2017 року по 28.03.2018 року та з 25.09.2019 року по 09.12.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1