Справа № 206/3950/19
Провадження № 1-кс/206/921/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.07.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів,
Прокурор звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до документів.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про тимчасовий доступ до документів з огляду на таке.
Згідно п. п. 3, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Частиною 6 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.
Частинами 1, 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя звертає увагу, що прокурором не зазначено обґрунтування та не підтверджено того, що доступ до документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом витребування документів (копій), відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом.
Також, прокурором не зазначено жодного обґрунтування щодо необхідності вилучення саме оригіналів документів та лише зазначено, що доступ потрібен до оригіналів документів з можливістю їх вилучення на підставі яких посвідчено та видно договір іпотеки та договір купівлі продажу без жодного уточнення та переліку документів до яких планується отримати тимчасовий доступ, що в свою чергу не дає змогу слідчому судді виконати вимоги ст. 164 КПК України в частині зазначення в ухвалі про тимчасовий доступ до документів назви, опису, інших відомостей, які дають можливість визначити документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ.
В той же час, слід звернути увагу, що у клопотанні прокурора зазначається особа ОСОБА_7 , в той час, згідно витягу з ЄРДР, договору купівлі-продажу 25.05.2017, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності, протоколу допиту потерпілого від 11.06.2019 зазначено особу ОСОБА_7 , що в свою чергу свідчить про суттєві розбіжності у відомостях зазначених у клопотанні та долучених до нього матеріалах, а також допущення грубих помилок під час складання клопотання та проведення досудового розслідування.
Також, суттєві розбіжності вбачаються у відомостях зазначених у клопотанні та долучених до нього матеріалах, так згідно змісту клопотання спочатку зазначається, що невстановлені особи шляхом скоєння шахрайських дій, заволоділи чужим майном здійснивши продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 , такі ж самі відомості містяться і у витягу з ЄРДР по даному кримінальному провадженню, проте далі за текстом клопотання та в інших доданих до нього матеріалах чітко зазначені імена осіб, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які згідно змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вчинили такі дії.
Частиною 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Окрім цього, слідчим суддею встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 наявні цивільно-правові відносини, на підставі яких між ними виник спір в суді, в результаті якого ОСОБА_7 , який є потерпілим по даному кримінальному провадженню звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна та при подачі позову подав клопотання про витребування аналогічних документів.
Так, відповідно до ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2019 по справі № 206/1293/19 було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_7 до Державного реєстратора ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 про скасування рішення, визнання недійсним договору, витребування майна та витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 завірені копії нотаріальної (справи) історії щодо посвідчення та припинення договору іпотеки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , завірені копії нотаріальної (справи) щодо посвідчення договору купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_13 18 січня 2019 року.
Відтак, вищезазначене не лише не доводить, а й спростовує необхідність вилучення оригіналів документів дозвіл на отримання яких прокурор просить надати у своєму клопотанні, оскільки ОСОБА_7 шляхом реалізації своїх процесуальних прав позивача у справі № 206/1293/19 вже витребувано документи (копії), які необхідні для встановлення обставин кримінально правопорушення, а в свою чергу вилучення їх оригіналів може призвести лише до затягування строків розгляду вищезазначеної цивільної справи.
Тим самим, спростовано і наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Крім вищевикладеного, щодо долучених прокурором до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_2 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.04.2003 № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання прокурора, жодна копія документу, яка долучена прокурором до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_2 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
Також, слідчий суддя звертає увагу і на неналежну якість копій документів долучених до матеріалів справи, що в свою чергу не дає змоги з`ясувати обставини справи та перевірити їх доказами у повному обсязі.
Окрім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Частиною 1 ст. 110 КПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Однак, у матеріалах долучених до клопотання відсутні будь-які процесуальні рішення з приводу визначення слідчого, який здійснює досудове розслідування та прокурора який здійснює процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), що належним чином не засвідчені, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 39, 93, 100, 132, 159-164, 214, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів - відмовити повністю.
Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений 25.07.2019 о 14 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1