Справа № 2018/1-1439/11
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.125, ст.356 КК України та заяву потерпілої ОСОБА_5 про відвід судді, -
В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ст.356 КК України.
Потерпіла ОСОБА_5 подала заяву про відвід головуючого по справі - судді ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 24.10.2019 відмовлено в задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 .
В судовому засіданні 24.10.2019 потерпіла ОСОБА_5 подала ще одну заяву про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_1 , в якій зазначає, що відповідно до ст. 54 КПК України (в ред. 1960 р.) суддя не може розглядати справу, якщо маються обставини, які свідчать про його необ`єктивність. Необ`єктивність судді, на думку потерпілої, виразилась в порушенні її мовних прав, гарантованих Конституціє та КПК України. В обґрунтування заяви про відвід потерпіла ОСОБА_5 посилається на ч.3 ст.10 Конституції України і ч.1 ст.19 КПК України (в ред.1960 р.) та зазначає, що судовий процес по кримінальній справі за її клопотанням ведеться російською мовою. Проте, 24.10.2019 постанову про відвід суддя виніс українською мовою, позбавивши потерпілу можливості належного розуміння позиції суду і можливості захисту прав потерпілої.
Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого відводу, вважає, що заява потерпілої ОСОБА_5 про відвід головуючого - судді ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 встановлено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.
Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.
Згідно частини першої статті 5 КПК України (в ред. 2012 р.), діючого на теперішній час, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Відповідно до частини першої статті 29 КПК України (в ред. 2012 р.) кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.
Частиною першою статті 19 КПК України (в ред.1960 р.) та статтею 12 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Системний аналіз вищенаведених норм свідчить, що суд, складаючи постанову від 24.10.2019 державною мовою, діяв у відповідності до вимог діючого законодавства та не порушував процесуальні права потерпілої.
Крім того, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції, судами апеляційної та касаційної інстанції процесуальні рішення складались державною мовою, а саме: ухвала апеляційного суду Полтавської області від 21.01.2014, постанова Київського районного суду м. Харкова від 04.06.2014, постанови апеляційного суду Полтавської області від 22.10.2014 та від 03.11.2014, ухвала апеляційного суду Полтавської області від 20.11.2014, постанови судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.04.2015 та від 25.08.2015, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.10.2015 та від 10.11.2015, постанова Київського районного суду м. Харкові від 16.12.2016, постанова заступник Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.04.2017, ухвала апеляційного суду Полтавської області від 17.07.2014 (т.2 а.с.44, 99-100, 127, 131, 144-145, 166, 168, 173, 176-177; т.3 а.с. 184-185, 209, 233-234). Під час розгляду скарг потерпілої на процесуальні рішення суду, складені державною мовою, судовий розгляд кримінальної справи у апеляційному суд Полтавської області та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в тому числі за участю потерпілої ОСОБА_6 , проводився державою мовою, процесуальні рішення судів апеляційної та касаційної інстанції також викладені державою мовою.
Обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, зазначені в ст. 54 КПК України.

Відповідно до п.4 ст.54 КПК України суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.
Жодної з обставин, передбачених ст.54 КПК України, та інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_1 потерпіла ОСОБА_5 не навела, а доводи про порушення її прав під час судового розгляду та необ`єктивність судді є необґрунтованими.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. Таких переконливих доказів під час розгляду заяви про відвід надано суду не було.

Оскільки доводи потерпілої ОСОБА_5 , викладені в заяві про відвід, не містить підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_1 , що передбачені ст.54 КПК України, а також доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді ОСОБА_1 при розгляді кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч.1 ст.125, ст.356 КК України, заявлений відвід судді ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 54 - 58 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_5 про відвід головуючого по справі судді ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ