Номер провадження: 11-кп/813/433/19
Номер справи місцевого суду: 523/1823/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 у рамках кримінальних проваджень №0005967 від 30.11.2014 року, №0005967 внесеного в ЄРДР 03.02.2015 року, №0004942 внесеного до ЄРДР 29.11.2014 року, №0002123 внесеного до ЄРДР 03.04.2016 року, №0002233 внесеного до ЄРДР 09.04.2016 року на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2017 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.1 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 та ч.2 ст.263 КК України,

встановив

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2017 року ОСОБА_7 за пред`явленим йому звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, визнано невинуватим і за недоведеністю вчинення даного кримінального правопорушення виправдано. Цим же вироком ОСОБА_7 визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та йому призначено покарання за:

- ч.1 ст.121 КК України - 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- ч.1 ст.186 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч.2 ст.186 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 та ч.2 ст.263 КК України, та йому призначено покарання за:

- ч.2 ст.186 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України - 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна;

- за ч.2 ст.263 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

У відповідності до ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно визначено покарання 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі із конфіскацією майна.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 до виправданого ОСОБА_7 - залишено без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_13 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 22687 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 43 коп. та моральної шкоди 70000 (сімдесят тисяч) грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вироком також вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, яка їх подали.
На даний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вважає оскаржуваний вирок в частині визнання винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України незаконним та необґрунтованим.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, захисник вказує, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, оскільки відсутні належні, достатні та допустимі докази, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_7 кваліфікуючих ознак, передбачених ч.2 ст. 187 КК України та на підставі цього, просить вирок Суворовського районного суду від 15.12.2017 року відносно ОСОБА_7 в частині визнання його винуватим за ч.2 ст. 187 КК України змінити та перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.187 на ч.2 ст.186 КК України та призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 6 років, а в іншій частині вирок залишити без змін.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 вважає вирок відносно ОСОБА_8 таким, що підлягає скасуванню з підстав його незаконності, необґрунтованості та відсутності достатнього та допустимого формулювання обвинувачення по інкримінованим ОСОБА_8 епізодам скоєних злочинів. На підставі викладеного просить вирок відносно ОСОБА_8 скасувати, за пред`явленим йому обвинуваченням ОСОБА_8 виправдати.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
До початку судового розгляду апеляційної скарги, від захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надійшли клопотання про відмову від апеляційних скарг, згоду на які надано обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які підтримали клопотання про відмову від апеляційних скарг та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги та підтримав інші клопотання про відмову від апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч.1 ст.403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Згідно клопотань захисників, останні просили не розглядати апеляційні скарги, подані ними в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в зв`язку з їх відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційний суд відхиляє заперечення прокурора проти задоволення заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про відмову від апеляційної скарги, оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 самостійно відмовився від поданої захисником в його інтересах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає необхідним прийняти відмову захисника обвинувачених ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_10 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 від апеляційної скарги, апеляційне провадження за даними апеляційними скаргамизакрити.

Керуючись ст. ст. 376, 403, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника ОСОБА_9 від апеляційних скарг адвоката ОСОБА_10 , поданої в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_11 , поданої в інтересах ОСОБА_14 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 15.12.2017 року та апеляційне провадження за даними апеляційними скаргами - закрити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4