Справа № 182/5749/19
Провадження № 1-кп/0182/914/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.10.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2019 за № 0001899 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньо-спеціальною освітою, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.07.2019 приблизно о 13.00 год. разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких не повідомив про свої злочинні наміри, запевнивши їх про законність їх дій, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна прибув до підвалу, що розташований позаду багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди, з метою вчинення крадіжки, попередньо проникнувши до середини підвалу, який не мав кришки, за допомогою заздалегідь підготовлених молотка та лома, діючи незаконно, умисно, таємно, з корисливих мотивів демонтували зі стелі приміщення підвалу металеві вироби, а саме 8 фрагментів швелеру довжиною 3 метри та один фрагмент металевої труби довжиною 3 метри, загальною масою 664 кг. вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 263 від 23.07.2019 складає 4 316 грн., що належать ОСОБА_7 .
Проте дії ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які у злочинній змові з ОСОБА_3 не перебували, були помічені та останніх було затримано на місці скоєння правопорушення. Таким чином, ОСОБА_3 не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, адже він був затриманий поліцією.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, суду пояснив, що літом 2019 року в обідній час він, проходячи по вул. Каштанова у м. Нікополі, побачив підвал, наполовину засипаний землею, без кришки. Спустився до приміщення підвалу й побачив, що там є швелера. Він вирішив ці швелера викопати, щоб здати на металобрухт. Пішов шукати помічників, у сусідньому дворі побачив свого знайомого ОСОБА_8 , розповів йому, що він викупив під розбирання покинутий підвал, там є метал, який можна викопати та здати. ОСОБА_5 покликав ще одного хлопця, якого він раніше не знав, вони принесли з собою молоток, лом і пішли до підвалу. Прийшовши, спустились до приміщення підвалу усі втрьох, почали викопувати швелера. Години чотири витратили на те, щоб їх дістати. Коли все викопали, приїхали співробітники поліції, а з ними господарі підвалу, які сказали, що вони попереджали, про те, що це їх підвал. Але у дійсності до них ніхто не підходив і не говорив, що це їхній підвал. Усього вони витягли 8 шт. швелерів. У вчиненому він щиро кається, зобов`язується більше ніколи не вчиняти злочинів. Просить призначити йому покарання у виді штрафу, який він згоден оплатити, але у мінімальному розмірі, бо він офіційно не працює.
Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Цивільний позов заявляти не буде, так як матеріальна шкода відшкодована. Покарання просить призначити на розсуд суду.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були досліджені у судовому засіданні та законність, допустимість і достовірність яких сторонами судового провадження не оспорювалася:
№ 0001899:
- електронним рапортом, згідно якого до ЧЧ 16.07.230129 о 16.56 надійшло повідомлення від ОСОБА_9 , що у дворі будинку АДРЕСА_2 незнайомі чоловіки розбирають погріб заявниці витягують метал (а.п. 8)
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.07.2019 потерпілого ОСОБА_7 , у якому він повідомляє, що 16.07.2019 невідомі особи викрали конструкції перекриття з його погребу, який розташований у дворі буд. АДРЕСА_2 (а.п. 10);
- протоколом огляду місця події від 16.07.2019 - території поблизу буд. № 51 по вул.. Каштановій в м. Нікополі Дніпропетровської обл. Об`єктом огляду є підвал, який розібраний і поряд з ним виявлені 8 фрагментів швелерів, 1 металева труба. До протоколу огляду долучено фото-таблицю. Під час огляду швелера та труба вилучені (а.п. 11-14);
- розпискою ОСОБА_7 від 16.07.2019 про отримання раніше викрадених у нього швелерів та труби (а.п. 16);
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 263 від 23.07.2019, згідно якого ринкова вартість лому чорного метала станом на 16.07.2019 могла становити 6 грн. 50 коп. (а.п. 22-25);
- актом зважування від 24.07.2019, відповідно до якого вага викраденого металу становить 664 кг (а.п. 26);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2019, в ході якого свідок ОСОБА_9 з 4-ох осіб упізнала ОСОБА_3 , як особу, яка 16.07.2019 розбирала підвал у дворі буд. АДРЕСА_2 . Впізнає його за загальними рисами обличчя, будовою черепа, розрізом очей (а.п. 30-32).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч. 3 ст. 68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Також суд ураховує обставини справи; особу винного. Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності (а.п. 38), офіційно не працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно (а.п. 42); на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п. 39-40).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Відшкодування шкоди, а саме вилучення викраденого майна та передачу його співробітниками поліції потерпілому пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, завдяки діям працівників поліції та потерпілого.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді штрафу у мінімальному розмірі, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого та його згоду оплатити штраф.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
- 8 фрагментів швелеру довжиною 3 м та один фрагмент металевої труби довжиною 3 м, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов не заявлено.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Речові докази:
- 8 фрагментів швелеру довжиною 3 м та один фрагмент металевої труби довжиною 3 м, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1