Провадження № 11-сс/4808/300/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області від 31 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1. Ухвалою слідчого судді змінено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_10 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 06/11/2019 в межах строку досудового розслідування та заборонено підозрюваному залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , покладено на ОСОБА_10 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручено органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за її виконанням покладено на прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

1.2. Ухвала слідчого судді мотивована тим, що прокурором доведено ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак ним не доведено тієї обставини, що є будь-яка необхідність в продовжені запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, оскільки за 4 місяці з ним не проведено жодної слідчої дії. Разом з цим у підозрюваного є обов`язки щодо утримання інших членів сім`ї, є місце роботи, а тому у нього достатньо міцні соціальні зв`язки, які забезпечать виконання процесуальних обов`язків. Слідчий суддя дійшов висновку, що перед судом не доведено правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

2. Доводи апеляційної скарги (а.п. 119-123):

- слідчий суддя не провів дослідження матеріалів справи;

- внаслідок безпідставного застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо запобігти заявленим ризикам;

- рішення є незаконним і не вмотивованим;

- ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину у складі озброєної організованої групи (банди) і ризики з моменту обрання йому запобіжного заходу не змінились;

- висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід тримання під вартою на час досудового розслідування - до 31.12.2019.

3. Правові позиції сторін.

3.1. Прокурор підтримав апеляційну скаргу.

3.2. Підозрюваний та його захисники проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Згідно приписів ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Щоб вирішити справу відповідно до закону, суд, крім обставин, передбачених ст. 177 КПК України, повинен взяти до уваги особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 ч. 1 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

4.2. Зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані, підстав для скасування його ухвали немає.

По-перше. Суддя констатував, що у матеріалах провадження відсутні дані про проведення слідчих дій із підозрюваним протягом 4-х місяців утримування його під вартою.

Апеляційний суд уважає, що ситуація, коли особу тримають під вартою для проведення розслідування і водночас не проводять із нею процесуальних дій, а тільки продовжують строк тримання під вартою, не відповідає меті дієвості провадження, оскільки у такому випадку запобіжний захід без належного обґрунтування виглядає не як забезпечення провадження, а як відбуття покарання до рішення суду з цього приводу.

По-друге. Клопотання про продовження тримання під вартою обґрунтовано недоліками розслідування. Слідчим суддею вірно констатовано, що це не є підставою для продовження строку тримання під вартою. З таким твердженням слідчого судді потрібно погодитись, оскільки недоліки діяльності органу досудового розслідування як підстави для продовження строку тримання під вартою чинним процесуальним законом не передбачені.

По-третє. Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя правильно виходив із того, що під час судового розгляду прокурор не довів неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість таких висновків судді підтверджено поведінкою підозрюваного, який не порушує умов запобіжного заходу і виконує покладені на нього обов`язки. Окрім того, за поясненнями сторін обвинувачення і захисту, в даний час паралельно до вирішення питання апеляційним судом щодо ухвали судді про зміну запобіжного заходу, у суді першої інстанції продовжено строк домашнього арешту щодо ОСОБА_10 за клопотанням сторони обвинувачення і та ухвала судді не скасована. У разі задоволення даної апеляційної скарги може виникнути проблема існування та конкуренції двох судових рішень із одного питання, що неприпустимо з точки зору процесуальної логіки.

4.3. Відтак апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 та правильно застосував відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Такі висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам провадження.

Доводи апеляції висновків слідчого судді не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу судді без змін.

Керуючись статтями 197, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області від 31 жовтня 2019 року, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5