Справа № 206/4236/18
Провадження № 1-кп/206/63/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2019 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0000591 від 02.06.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, інваліда ІІІ групи, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
01.06.2018 близько 21 години 45 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм рідним братом близнюком ОСОБА_7 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей же день, приблизно о 21 год. 50 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, увійшов до спальної кімнати ОСОБА_3 та почав у грубій формі вимагати у останнього повернути його окуляри для читання, при цьому безпричинно, знаходячись у безпосередній близькості, хаотично наніс своєму брату численні удари кулаками обох рук в область голови та тулубу.

Відповідна ситуація, що сталася мала системний характер та стала можливою внаслідок регулярного вживання ОСОБА_7 алкоголю, постійним знущанням, фізичними та моральними приниженнями членів своєї сім`ї, зокрема неввічливим та зневажливим ставленням до свого рідного брата ОСОБА_3 .

Такий затяжний перебіг конфлікту в сфері сімейних відносин при черговій сварці з ОСОБА_7 зумовив виникнення у ОСОБА_3 піку емоційного збудження, відчуття суб`єктивної безвихідності з тривалої психотравмуючої ситуації. Дане емоційне збудження (фрустрація), викликало дезорганізацію психічної діяльності, часткове звуження свідомості зі збільшенням рівня активації, в поведінці з`явилася не властиві для ОСОБА_3 імпульсивність, агресивність, знизився контроль над емоціями і поведінкою, зросла впевненість в собі, у зв`язку з чим у останнього виник умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку його рідного брата ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, тобто 01.06.2018, близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитися в своїй спальній кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень рідним братом ОСОБА_7 , схопив у праву руку з журнального столика, що знаходився поряд, кухонний ніж господарсько-побутового призначення та, утримуючи його клинком вниз, завдав 2 удари зверху вниз в область грудної клітини ліворуч, 3 удари в область черева та 1 удар в область лівого передпліччя. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 пішов на кухню, щоб взяти пляшку з водою для брата ОСОБА_7 та зателефонував своїй матері ОСОБА_6 аби вона викликала швидку медичну допомогу.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді: колото-різаних поранень тулуба, з ушкодженнями селезінки, підшлункової залози та кишечнику, клінічний перебіг яких ускладнився розвитком шоку ОСОБА_7 наступного дня, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:25 годині, знаходячись у лікувальному закладі КЗ «ДШМКЛ» ДОР за адресою: м. Дніпро, вул. Батумська, 13, помер.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1197/295-Е від 05.07.2018 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран на лівій бічній поверхні тулуба, на передній поверхні лівого передпліччя прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса №2505 від 25.06.2019, ОСОБА_3 на момент скоєння кримінального правопорушення, не перебував в стані фізіологічного афекту.

На момент скоєння інкримінованих ОСОБА_3 діянь, він перебував в стані емоційного збудження (фрустрація), що суттєво вплинула на його свідомість та поведінку і може розглядатися як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання.

20.11.2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, про що також надала письмову заяву на адресу суду.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 123 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 спричинив, умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло в наслідок протизаконного насильства з боку потерпілого ОСОБА_7 , та його дії суд кваліфікує за ст.123 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 20.11.2019 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 123 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 25/3.3/661 від 20.07.2018 року у розмірі 572 грн.

Речові докази: 2 DVD-R диска, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження, спортивні штани темно-синього кольору та футболку сірого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №000896) повернути за належністю ОСОБА_3 , сліди РБК на марлевому тампоні, наволочку зі слідами РБК, два окремих паперових конверти з нігтьовими зрізами з лівої та правої руки трупа ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_3 та один окремий паперовий конверт з осадами з нігтьових зрізів, які знаходяться на фрагментах марлі, один паперовий конверт з змивами та витяжками з поверхні ножа, один паперовий конверт з зразком крові ОСОБА_3 та ніж, які зберігаються в камері речових доказів Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанції №№000898, 000897, 000900, 000899, 000901, 000895) знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого, потерпілій.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1