Справа № 175/1668/19
Провадження №1-кс/175/826/19
Ухвала

Іменем України

24 травня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представник скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.10.2018 року по кримінальному провадження №0000898,

встановив:

Скаржник звернувся до слідчого судді з вимогою про скасування постанови слідчого СВ Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.10.2018 року по кримінальному провадження №0000898 про закриття кримінального провадження.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала скаргу у повному обсязі та просила їх вимоги задовольнити у повному обсязі скасувавши постанову слідчого з мотивів її передчасності, необґрунтованості та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою, оскільки оскаржувана постанова винесена слідчим з дотриманням вимог норм чинного законодавства, тому просив суд відмовити у її задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.284КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з ч.5 ст.40КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, у судовому засіданні встановлено, що СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000898, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2018 року за ознаками ч.1 ст.125 КК України та згідно фабули витягу зазначені дані про те, що 12.06.2018 року близько 15 год. 30 хв. за адресою: смт.Обухівка, С/Т «Аіст» невідома особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.10.2018 року вказане кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Про вказану постанову, як слідує з матеріалів скарги, заявниця дізналася 20.04.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи і з даною постановою не згодна, а тому звернувся до суду зі скаргою та просить скасувати з мотивів її передчасності, необґрунтованості та неповноти дослідження обставин кримінального правопорушення.

У свою чергу, слідчий СВ у постанові про закриття кримінального провадження, зазначив про те, що в ході проведення досудового розслідування встановити наявність умислу у ОСОБА_6 на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 не виявилось можливим.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оглянутого у судовому засідання, слідчий прийшов до висновку про закриття кримінального провадження на підставі зібраних по справі доказів, судово-медичного висновку та проведення ряду слідчих дій, які в частості відбувалися за участю потерпілої сторони, та по їх завершенню жодних зауважень ними не подавалося.

Тому суд вважає безпідставним мотиви та посилання скаржника на ті обставини, що постанова слідчого є передчасною, необґрунтованою та ухвалена з неповнотою дослідження обставин кримінального правопорушення, оскільки жодних скарг, чи будь-яких інших зауважень, під час досудового розслідування від будь-кого із учасників кримінального провадження, у тому числі від потерпілої, на дії та рішення слідчого не надходили.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що постанова слідчого СВ Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.10.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000898 від 14.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, є обґрунтованою, досудове розслідування проведено в повному обсязі, а тому відсутні підстави для її скасування.
Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що дана скарга є безпідставною та необґрунтованою, тому слід відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303-305 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.10.2018 року по кримінальному провадження №0000898 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1