Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/151/19
Номер провадження: 1-кп/511/129/19
15.10.2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
перекладача - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в режимі відеоконференції з Приморським районним судом м. Одеси, Одеською установою виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21 клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Сухумі Абхазія, не працюючого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 03.10.2018 року Жовтозаводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
В С Т А Н О В И В :
28.01.2019 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0001034, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 189 КК України.
Під час підготовчого судового засідання ухвалою суду від 07.12.2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово подовжувався.
В судовому засіданні прокурор повторно заявив клопотання про подовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на період слухання справи у суді.
Дане клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від 3 до 7 років, а у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу може переховуватись від суду з метою уникнення покарання. ОСОБА_4 громадянин іншої держави , не має реєстрації в Україні, не має міцних соціальних зв`язків, нерухомого майна. З огляду на вчинення попередніх злочинів може вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Тому враховуючи дані обставини вважає, що обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо, а тому слід подовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, про що захисником було надано відповідне клопотання.
Дане клопотання мотивоване тим, що, інкриміноване обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи та матеріалам кримінального провадження. Окрім того ОСОБА_4 має місце проживання на території України, про що надали договір оренди квартири по АДРЕСА_2 , де може відбувати домашній арешт. За час тримання його під вартою у нього погіршився стан здоров`я і він не може пересуватися, потребує лікування.
Суд, заслухавши клопотання сторін, давши оцінку їх обґрунтованості, заслухавши думку інших учасників процесу, прийшов до висновку, що існують підстави для задоволення клопотання захисту та зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно він наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Сторона обвинувачення у своєму останньому клопотанні про обрання запобіжного заходу посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме застосування запобіжного заходу з метою запобігання спробам переховуватися ОСОБА_4 від суду та незаконного впливу ним на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Суд виходить з того, що дійсно ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Суд вважає наявними в провадженні ризики - можливість переховуватись від суду з огляду на суворість ймовірного покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що обвинувачений не працює та не має постійного легального джерела доходів, що може змусити їх до продовжити злочинну діяльність, вчинити корисливі злочини з метою власного збагачення; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні.
Поряд із тим, суд враховує, що у частині першій статті 183 Кодексу визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частини перша, друга статті 194 Кодексу).
Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у пункті 3 статті 5 Конвенції (пункт 66 рішення від 9 січня 2003 року у справі "Шишков проти Болгарії", пункт 40 рішення від 10 червня 2008 року у справі "Тасе проти Румунії").
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою по даному кримінальному з грудня 2018 року, термін тримання під вартою останньому неодноразово подовжувався, так як суд в ухвалах про подовження строку тримання під вартою неодноразово наголошував про відсутність умов для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту.
Однак в даному судовому засіданні захистом при подачі клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт надано суду дані про наявність у обвинуваченого житла на території України, яке може бути місце перебування його під домашнім арештом, так суду надано договір оренди житла, згідно якого ОСОБА_4 має право на проживання за адресою по АДРЕСА_2 .
Крім цього судом встановлено, що у обвинуваченого на час розгляду даного клопотання погіршився стан здоров`я тому ОСОБА_4 не був етапований на розгляд справи до суду і згідно довідки з місць його утримання останній на теперішній час страждає на рожисте запалення правої голені та йому рекомендоване стаціонарне лікування.
Фактів, які могли б свідчити про можливість незаконно впливати з боку ОСОБА_4 на потерпілого та свідків, або вчинення ним будь-яких інших злочинів, теж немає, а прокурором ніяких об`єктивних доказів щодо їх можливості до суду не надано, а тільки припущення. Крім того, із самого ж обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 не схильний до насильницьких дій, оскільки у вчиненні них навіть не обвинувачується.
Крім цього, в одному із судових засідань потерпілий ОСОБА_9 висловив думку про можливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу на час розгляду справи у суді.
Таким чином, суд вважає за можливе та доцільне, з врахуванням позиції потерпілого, наявних доказів щодо місця проживання обвинуваченого на території України, його стану здоров`я, змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застосування якого визначити як нічний з обов`язком носіння електронного засобу контролю..
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суддя приходить до висновку, що задля запобігання вказаним ризикам, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків достатнім буде застосування домашнього арешту у нічний час з носінням електронного засобу контролю з покладенням ряду додаткових обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з його відбуванням за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 діб , тобто до 13.12.2019 року включно.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду у період часу з 21.00 год. до 07.00 год. ранку наступної доби.
Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти. (якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою).
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені статтею 181 КПК України,:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
3) носити електронний засіб контролю:
4) заборонити спілкування з потерпілим ОСОБА_9 .
Копію ухвали негайно направити до Одеської установи виконання покарань УДПСУ України в Одеській області № 21для звільнення з під варти підозрюваного ОСОБА_4 .
Обвинуваченого ОСОБА_4 зобов`язати невідкладно прибути за адресою застосування запобіжного заходу.
Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а саме: до Київського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.
Київському відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю і повідомити про це суд.
Копію ухвали суду вручити обвинуваченому ОСОБА_4 після її проголошення.
Ухвала підлягає оскарженню відповідно до діючого законодавства.

Головуючий суддя: ОСОБА_1