Справа № 206/5977/19
Провадження № 1-кс/206/1277/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Представник потерпілого у судове засідання скаргу підтримав, просив задовольнити.
Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Натомість ст. 284 КК України передбачена відповідальність за ненадання допомоги капітаном судна в разі зіткнення з іншим судном екіпажу та пасажирам останнього, а також зустрінутим у морі або на іншому водному шляху особам, які зазнали лиха, якщо він мав можливість надати таку допомогу без серйозної небезпеки для свого судна, його екіпажу і пасажирів, підстави для закриття кримінального провадження ст. 284 КК України взагалі не містить.
Однак постанова слідчого від 10.06.2019 відсутня у вказаних вище матеріалах кримінального провадження, як і ухвала слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 21.06.2019, якою згадану вище постанову було скасовано.
Таким чином, слід дійти висновку, що слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 з того часу як було скасовано його постанову про закриття кримінального провадження не було проведено жодної слідчої дії, слідчий ОСОБА_4 навіть не долучив ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 від 21.06.2019 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, що свідчить про грубе нехтування слідчим ОСОБА_4 завданнями кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Слідчий суддя звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, як цього вимагає КПК України.
Однак, з вищевказаної постанови про закриття кримінального провадження слідує, що досудове розслідування проведено неповно, а єдиний мотив закінчення строків досудового розслідування не може бути підставою для закриття кримінального провадження, враховуючи той факт, що слідчий мав всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, чого він за цей строк так і не зробив. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст. 219 КПК України за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.
Отже, слідчий мав вжити всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, в тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу кримінального правопорушення або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження - прийняти відповідне рішення.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий не виконав навіть вказівки прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 03.06.2019, які є обов`язковими для виконання та їх не виконання тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчий ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження від 23.08.2019 навіть не надіслав представнику потерпілого та прокурору, що є суттєвим порушенням КПК, а також прав та законних інтересів заявника.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 04.06.2018 було частково задоволено скаргу ОСОБА_8 на дії та бездіяльність працівників Самарського відділу поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язано посадових осіб Самарського відділення поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення поданою ОСОБА_8 від 23 травня 2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.
Однак, вказані відомості були внесені до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто вимоги ухвали слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 04.06.2018 виконані не в повному обсязі та досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України фактично не проводилося та по цьому факту жодних слідчих дій проведено не було.
Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий під час досудового розслідування, в порушення ст. 2 КПК України, не прийняв заходів щодо повного і неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини та формально підійшов до вирішення питання щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст. 219 КПК України не вирішивши питання щодо продовження строків досудового розслідування в порядку ст. 294 КПК України.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя, з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 24, 26, 303-307, 369-376 КПК України,
Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1