справа № 462/756/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2019 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000336 від 26.01.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Львова, громадянки України, зареєстрована

та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

згідно ст. 89 КК України раніше не судима

за ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 24.01.2019 року у період часу з 15:30 до 16:00 год., перебуваючи поблизу кафе "Експрес", що по вул. Городоцька,112 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, підійшовши до потерпілої спереду та стоячи навпроти неї, відкрито заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 2000 грн., які витягнула з сумочки, та побігла до головного Залізничного вокзалу, чим завдала потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто як відкрите викрадення чужого майна.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала та пояснила, що 24.01.2019 року приблизно о 16:00 год., перебуваючи поблизу кафе "Експрес", що по вул. Городоцька,112 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, відкрито викрала у потерпілої, а саме з її сумочки, 2000 гривень, після чого з місця події втекла. Також додала, що потерпіла кричала їй щось услід, однак вона швидко піщла та не чула. Була затримана наступного дня працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, розяснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченої.

Крім повного визнання вини обвинуваченою, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченої, доказами, що характеризують особу обвинуваченої.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміноване, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст. 186 КК України є правильною, оскільки вона вчинила відкрите викрадення чужого майна.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченою ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненому, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не відшкодувала шкоду потерпілій, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченій буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.186 КК України, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити їй покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот пятдесят/ грн. 00 коп.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1