"29" серпня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, зокрема, що 24.08.2019 в період часу з 03:35 до 04:30 ОСОБА_4 , знаходячись в готелі Магісталь, розташованому за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 5/1, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до працівників готелю, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
В ході проведення огляду місця події від 24.08.2019 за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 5/7, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, зафіксований факт використання спеціального засобу ПСМР №ХКА 5619 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до дозволу № НОМЕР_1 має право зберігання і носіння зазначеного спец. засобу.
У дворі готелю виявлений і вилучений спеціальний засіб ПСМР серії № НОМЕР_2 , в магазині якого знаходились 3 патрони і 1 патрон в каналі ствола з маркуванням ПС 9 9мм РА на кожному. Поруч виявлено і вилучено гільзу з маркуванням ПС 9 9мм РА. Вилучений спец. засіб ПСМР серії № НОМЕР_2 , гільза і 4 патрони з маркуванням ПС 9 9мм РА на кожному, поміщені в окремі паперові конверти.
Також у ОСОБА_4 вилучений дозвіл № НОМЕР_1 на право зберігання і носіння зазначеного спец. засобу від 03.06.2018, термін дії якого продовжено до 03.06.2021, виданий на його ім`я.
На підставі вищевикладеного, органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально-протиправних дій; з метою збереження зазначених речових доказів та використання їх під час досудового розслідування.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що всі вилучені предмети мають значення для кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 05.07.2019.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 29.08.2019 надійшла заява від прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , в якій він просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує, просить його задовольнити (а.с. 23).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.
Неприбуття в судове засідання власників майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
24.08.2019 проведено огляд місця події у дворі готелі Магісталь, розташованому за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 5/1, з 05.20 год. до 06.40 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 24.08.2019 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні прокурора (а.с. 15-16).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Прокурором доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення 24.08.2019 огляду місця події за адресою: м. Харків, Білгородське шосе, 5/1, а саме: спеціальний засіб ПСМР серії № НОМЕР_2 , гільзи, 4 патрони з маркуванням ПС 9 9мм РА на кожному, дозвіл № НОМЕР_1 на право зберігання і носіння спеціального засобу ПСМР серії №ХКА 5619 від 03.06.2018, термін дії якого продовжено до 03.06.2021, виданий на ім`я ОСОБА_4 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля DAF, д.н.з НОМЕР_3 , 1997 р.в., бортового причепу № НОМЕР_4 , 1992 р.в., шасі № НОМЕР_5 , на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих автотранспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106.
Визначити місцем зберігання арештованого спеціального засобу ПСМР серії №ХКА 5619, гільзи, 4 патрон з маркуванням ПС 9 9мм РА на кожному, камеру зберігання речових доказів Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1