КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвокат ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіксальної служби ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000126 від 14.02.2019 року, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/29051/19-к в транспортному засобі марки RENAULT серії «TRAFIC» д/з НОМЕР_1 ; на речові докази, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/29077/19-к за адресою: місто Харків, вул. Єнакіївська 15; на речові докази, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/28959/19-к за адресою: місто Харків, вул. Суздальські ряди,9
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що речі, які вилучені за вищевказаними адресами не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні, та немає підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом та відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилаючись на незаконність ухвали слідчого судді просить її скасувати та накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000126 від 14.02.2019 року.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України та не досліджено судом наявність підстав в накладенні арешту на майно. Також вважає, що вилучені під час обшуку речі та грошові кошти відповідно до п. 1 ст. 98 КПК України є речовими доказами і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження. Зазначає прокурор, що вилучені в ході обшуків грошові кошти не інкасувались на рахунки ТОВ «КИСЕТ» та не відображались в бухгалтерському та податковому обліках товариства, відсутні документи про їх походження, що вказує на факт їх набуття кримінально протиправним шляхом. Вилучена в ході обшуків електронна техніка містить відомості, які мають доказове значення для справи. На вилучену в ході обшуків партію цигарок відсутні будь які документи про їх походження, прийняття на зберігання та їх об лікування за власником. В сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, вказані тютюнові вироби є речами набутими кримінально протиправним шляхом
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив скасувати ухвалу слідчого судді посилаючись на її незаконність, думку представника ТОВ «КИСЕТ» - адвоката ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, Прокуратурою міста Києва здійснюється процесуально керівництво досудового розслідування шостим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіксальної служби у м. Києві кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000126 від 14.02.2019, за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що службові особи та працівники ТОВ "КИСЕТ", діючи у 2018 році та січні-лютому 2019 року на території міста Києва та інших містах України, за попередньою змовою з рядом осіб, шляхом документального оформлення реалізації тютюнових виробів на адресу ТОВ "ГРАНДЕС ОПТ", ТОВ "ОПТІНВЕСТТРЕЙД", ТОВ "ТОБАККО", ТОВ "ВЕСТ ТАБАККО ГРУП", ТОВ "ТКС БОННЕТ" та інших юридичних осіб, умисно ухилились від сплати податків на загальну суму 5 млн. грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах. В межах зазначеного кримінального провадження прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на на майно в рамках кримінального провадження №0000126 від 14.02.2019 року, які вилучене під час проведення обшуку 24.06.2019 року. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що майно є речовим доказом і є належним доказом, яке підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно слідчий суддя послався на те, що зазначене в клопотанні майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та немає підстав вважати, що вказане майно є речовим доказом злочину передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України

З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Разом з цим орган досудового розслідування в клопотанні не надав будь якої оцінки щодо правової підстави для арешту майна, достатності доказів, розміру можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації можливого розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідків арешту майна для інших осіб. Жодних об`єктивних підстав вважати, що майно ТОВ «КИСЕТ» виступає знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення тобто є доказом злочину, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесено саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж міститиме на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення не має. Крім того в матеріалах провадження відсутні дані про те, що відносно ТОВ «КИСЕТ» здійснюється кримінальне провадження. До матеріалів клопотання не додано протоколів допиту посадових осіб ТОВ «КИСЕТ», не містять матеріали по розгляду клопотання і даних того, що ТОВ «КИСЕТ» МАЄ господарські взаємовідносини із ТОВ ОПТІНВЕСТТРЕЙД» та ТОВ «ГРАНДЕС ОПТ», що підтверджується листом ГУ ДФС у Харківській області від 16.08.2019 р. №20439/М/20-40-12-01-14) (копія листа з додатком додається представником товариства «КИСЕТ»), а господарські взаємовідносини ТОВ «ТОБАККО», ТОВ «ВЕСТ ТАБАККО ГРУП», ТОВ «ТКС БОННЕТ» підтверджується оформленими первинними документами, в обсязі та за змістом наданими представником товариства «КИСЕТ». Не підтверджується доданими до клопотання прокурором документами і сам факт вчинення кримінального правопорушення за ст212 КК України посадовими особами ТОВ «КИСЕТ».

За наведеного, посилання прокурора на те, що майно ТОВ «КИСЕТ» мають ознаки речових доказів на думку колегії судді є непереконливими. За матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно має до розслідування вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає доводи апеляції прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами, доданими до клопотання, які перевірялись судом під час прийняття рішення

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 липня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000126 від 14.02.2019 року, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/29051/19-к в транспортному засобі марки RENAULT серії «TRAFIC» д/з НОМЕР_1 ; на речові докази, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/29077/19-к за адресою: місто Харків, вул. Єнакіївська 15; на речові докази, які вилучені 24.06.2019 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.06.2019 у справі №757/28959/19-к за адресою: місто Харків, вул. Суздальські ряди,9 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу управління нагляду за додержанням законів органами фіксальної служби ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4354/2018 Категорія ст. 172 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1