Справа № 492/1638/19
Провадження № 1-м/492/1/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Арцизі Одеської області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК Російської Федерації, -

ВСТАНОВИВ:

До Арцизького районного суду Одеської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність до кримінального законодавства України вироку Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеного без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року.

У вказаному клопотанні заявник просив суд визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнано винним вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року та визначити строк позбавлення волі, що підлягає виконанню засудженим ОСОБА_4 згідно з Кримінальним кодексом України.

У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, у клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутністю.

Прокурор в судовому засіданні вважав наявними підстави для задоволення клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до висновку про те, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню з наступних підстав.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_4 є громадянином України, вирок Ракитянського районного суду Бєлгородської області, яким він засуджений, набрав законної сили, строк покарання, який має відбувати засуджений більше шести місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання за кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, суд вбачає наявність підстав для приведення вироку у відповідність із законодавством України.

Передача засуджених для відбування покарання, з однієї держави до іншої, регулюється Конвенцією про передачу засуджених осіб 1983 року та ст. 606 КПК України.

Крім того, згідно ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, передбачено можливість передачі особи, засудженої на території однієї держави, на територію іншої держави, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання (стаття 2) шляхом продовження виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10 або визнання вироку з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і, таким чином, заміни міри покарання, призначеної в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 цієї Конвенції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КК України громадяни України, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою КПК України, суд зазначає, що чинними на території України є Конвенція про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та Європейська конвенція про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 25 травня 1970 року, які ратифіковані Україною 22 вересня 1995 року та 26 вересня 2002 року відповідно.

Згідно із ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року санкція може виконуватися іншою Договірною Державою тільки у разі, якщо згідно із її законодавством дія, за яку була встановлена санкція, була б злочином в разі її вчинення на її території, та особа, якій було встановлено санкцію, підлягала би покаранню, в разі якщо вона вчинила б цю дію там.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р., компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави, замінюючи міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин.

Пунктом b) ч. 1 ст. 9 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року передбачено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями ст. 11.

Згідно із п. п. а), с), d) ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган повинен враховувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими ніякі мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачити за вчинення злочину або злочинів.

Разом з цим, положеннями ч. ч. 3 та 4 ст. 610 КПК України передбачено, що суд під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 603 КПК України при розгляді клопотання суд не перевіряє фактичні обставини справи, встановлені вироком іноземної держави, та не вирішує питання винуватості особи.

Положеннями ч. 1 ст. 610 КПК України передбачено, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України протягом одного місяця з моменту його надходження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та ч. 2 ст. 610 КПК України Міністерством юстиції України до клопотання додано всі необхідні документи.

Судом встановлено, що вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ за яке йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, до набрання чинності вироком, ОСОБА_4 залишено без змін. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.11.2018 року. На підставі п. «а» ч. 3.1 ст. 72 КК РФ зарахувати ОСОБА_4 в строк позбавлення волі час затримання та час утримання під вартою з 02.03.2018 року по 20.11.2018 року включно, з розрахунку один день за один день відбування покарання в колонії суворого режиму (а.с. 5 11).

Вказаний вирок був залишений без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 26.12.2018 року та набрав законної сили 26 грудня 2018 року та підлягає негайному виконанню (а.с. 12 - 15).

Діяння ОСОБА_4 за вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 26.12.2018 року, кваліфікуються:

за ч. 1 ст. 105 КК РФ як вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій особі, карається позбавленням волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з обмеженням волі на строк до двох років або без такого (а.с. 16).

Відповідно до довідки з місця відбування покарання засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 26 березня 2019 року відбув 1 рік 24 місяці, невідбута частина покарання становить 6 років 11 місяців 5 днів. Початок строку відбуття покарання 2 березня 2018 року, кінець строку відбуття покарання 1 березня 2026 року. Може бути звільнений умовно-достроково по відбуттю 2/3 строку покарання 2 липня 2023 року. Зазначене покарання ОСОБА_4 відбуває у ФКУ ІК-7 УФСІН Росії по Бєлгородській області (а.с. 17).

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_4 має бажання в подальшому відбувати покарання на території України та ознайомлений з наслідками передачі на територію України та Кримінальним кодексом України (а.с. 18, 19).

Як вбачається з медичної довідки на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переніс захворювання: ВІЧ, гепатит, туберкульоз, в анамнезі з 2013 року сахарний діабет 1 типу. Діагноз: сахарний діабет 1 типу інсулінозалежна форма, ДЕП змішаного ґенезу, астеноневротичний синдром, хронічний панкреатит. Постійно приймає інсулінотерапію. Може утримуватися в закладах ВКС в будь-яких кліматичних умовах. Етапом слідувати може (а.с. 20).

Згідно характеристики наданої начальником ФКУ ІК-7 УФСІН Росії по Бєлгородській області засуджений ОСОБА_4 характеризується негативно (а.с. 21).

Як вбачається з клопотання та додатків до нього, інформацією Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України від 18.06.2019 за № 4802-30-19-12.1/2, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 30 жовтня 1995 року (а.с. 22 25).

Як вбачається з відповіді відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, яка надійшла на адресу суду 23.09.2019 року, засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 49).

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури зміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання.

Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Дії засудженого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 105 КК РФ, як вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій особі, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

На момент вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, а також на момент вирішення питання про приведення у відповідність вироку Ракитянського районного суду Бєлгородської області у відповідність із законодавством України його дії підлягають кваліфікації за частиною 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, максимальний строк який може бути призначений ОСОБА_4 , з урахуванням вище наведеного, складає п`ятнадцять років позбавлення волі.

Також, враховуючи, що вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ за яке йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, суд вважає за необхідне визначити строк покарання засудженому ОСОБА_4 аналогічний строку, визначеному у вироку Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року, а саме 8 (вісім) років позбавлення волі, вважаючи що саме таке рішення буде відповідати вимогам визначеним статтею 3 Конвенції про передачу засуджених осіб, умовам передачі громадянина України ОСОБА_4 для відбування покарання в Україну, та вимогам статті 11 Конвенції, оскільки за своїм характером та тривалістю покарання не буде більш суворим, ніж міра покарання, призначена у державі ухвалення вироку, і не перевищуватиме максимальних строків позбавлення волі, передбачених законодавством України.

Документи, додані до клопотання, складені за місцем відбування покарання засудженого на території Російської Федерації, не свідчать про наявність безумовних обставин, що могли б стати перешкодою для передачі засудженого громадянина України для відбування ним покарання на території України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Таким чином, за наслідками розгляду клопотання суд вважає, що клопотання слід задовольнити, визначивши, що дії засудженого повинні бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, вирок Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишений без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду Російської Федерації від 26.12.2018 року привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.11.2018 року, зараховано в строк позбавлення волі час затримання та час утримання під вартою з 02.03.2018 року по 20.11.2018 року включно, з розрахунку один день за один день відбування покарання в колонії суворого режиму.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ч. 4 Європейської конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків від 28 травня 1970 року, ст. 115 КК України, ст. ст. 6, 9 - 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст. ст. ст. ст. 369 - 372, 602 - 610, 614 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року у відповідність із законодавством України відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК Російської Федерації - задовольнити повністю.

Вирок Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишений без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК Російської Федерації, та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі привести у відповідність із законодавством України.

Визначити, що відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний винним вироком Ракитянського районного суду Бєлгородської області від 21.11.2018 року, залишеним без змін апеляційною ухвалою Бєлгородського обласного суду від 26.12.2018 року передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.11.2018 року, зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання час тримання під вартою з 02.03.2018 року по 20.11.2018 року включно.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області