Справа № 275/980/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2019 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилоів Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осівці Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого,
раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 , будучи особою раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

27.05.2019 року приблизно о 23 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, замкнув вхідні двері до будинку та тривалий час не впускав свою колишню дружину ОСОБА_4 до будинку, ображав її словами нецензурної лайки. Потім ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вчинення домашнього насильства, відчинив двері та дозволив ОСОБА_4 зайти до будинку. Перебуваючи в середині будинку ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на вчинення домашнього насильства, ображав ОСОБА_4 словами нецензурної лайки, вчиняв суперечку приблизно до 02 години. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань та погіршення якості життя , що виразилось в тому, що потерпіла тривалий час не могла відпочити та самостійно заспокоїтися без прийняття ліків, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

В подальшому, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 26.07.2019 року близько 20 години ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння,знаходячись за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , влаштував сварку, яка тривала довгий час, під час якої словесно ображав потерпілу ОСОБА_4 в грубій формі словами нецензурної лайки. Внаслідок протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_6 його колишня дружина потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, які викликали у останньої психологічні страждання та неможливості спокійно відпочити після відпрацювання добової зміни. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 27.07.2019 року близько 21 години ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , продовжив сварку, під час якої ображав потерпілу ОСОБА_4 в грубій формі словами нецензурної лайки. Внаслідок протиправних злочинних дій з боку ОСОБА_6 його колишня дружина потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості життя потерпілої, що виразилось в тому, що потерпіла тривалий час не могла відпочити та самостійно заспокоїтися без прийняття ліків, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

Крім того, 14.08.2019 року близько 18години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у будинку за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку, під час якої тривалий час словесно принижував, ображав потерпілу ОСОБА_4 в грубій формі словами нецензурної лайки та облив потерпілу ОСОБА_4 водою.

Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_4 вимушена була викликати працівників поліції.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, що виразилось в тому, що потерпіла тривалий час не могла відпочити та самостійно заспокоїтися без прийняття ліків, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як умисні дії, які виразились в умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою ОСОБА_6 перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

22 серпня 2019 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено по даному кримінальному провадженню угоду про примирення, згідно якої потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваний ОСОБА_6 з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України. Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт та надана згода сторін на призначення покарання у вигляді громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_6 .
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В суді обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, про те, що йому роз"яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену міру покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 в суді просила затвердити угоду про примирення та повідомила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Прокурор в суді не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_6 встановлена в межах санкції ст. 126-1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_6 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_6 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_6 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22.08.2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 150( ста п"ятидесяти) годин громадських робіт.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1