Єдиний унікальний № 500/5745/18
Провадження № 1-р/500/5/19
УХВАЛА

27 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001381, заяву Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про роз`яснення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2019 року, яким

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки та на підставі ст.75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки,

встановив:

Державна установа «Центр пробації» в Одеській області звернулася до суду із заявою, в якій просить роз`яснити вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2019 року, посилаючись на те, що у резолютивній частині вироку зазначено, що «відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для повнолітніх суб`єктів пробації». Разом з тим, частина 2 статті 76 КК України викладена в наступній редакції «на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу». У зв`язву із зазначеним, представник ДУ «Центр пробації» в Одеській області просить роз`яснити яка саме частина 2 або частина 3 п.4 статті 76 КК України покладена на ОСОБА_3 згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2019 року по справі №500/5745/18.

Представник Державна установа «Центр пробації» в Одеській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути подання у його відсутність, підтримує подання у повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути подання у його відсутність, підтримує подання у повному обсязі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій вказав, що просить розглянути подання у його відсутність, просить його задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про роз`яснення вироку не може бути задоволена.

Так, відповідно до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

В судовому засіданні встановлено, що у третьому абзаці резолютивній частині вироку зазначено, що «В силу ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені п.п.1,2 ч.1, п.4 ч.2 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для повнолітніх суб`єктів пробації».

Так, вироком суду від 06.06.2019 року засудженому ОСОБА_3 призначено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
Згідно ч.3 ст.75 КК України при звільненні від відбування покарання з випробуванням протягом визначеного судом іспитового строку особа має не тільки не вчинювати нових злочинів, а й виконати покладені на неї певні обов`язки. Характер обов`язків, які можуть бути покладені на особу судом, визначає ефективність звільнення від відбування покарання з випробуванням, має суттєвий вплив на можливість проводити повноцінну профілактичну роботу із засудженими та здійснювати якісний контроль за ними.
Статтею 76 КК України (в редакції Закону України від 07.09.2016 р. №1492-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених") передбачено обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, при цьому в частині першій правової норми визначено обов`язки, які суд в без заперечному випадку покладає на засудженого, а частиною другою врегульовано право суду покласти на засудженого додаткові обов`язки.
Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до наведених положень ч. 1 ст. 380 КПК України суд роз`яснює ухвалене ним рішення, якщо воно є незрозумілим.
Отже, судом встановлено, що під час виготовлення тексту вироку було допущено описку в резолютивній частині вироку, а саме, в абзаці третьому зазначено ч.2 ст. 76 КК України замість вірного ч.3 ст.76 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Тому, відомості про покладені обов`язки на ОСОБА_3 в силу ст.76 КК України, про роз`яснення яких подана заява, зазначені в однозначній формі і не допускають подвійного тлумачення, а тому не можуть бути визнані судом такими, що є незрозумілими та такими, що потребують роз`яснення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви органу виконання покарань про роз`яснення судового рішення слід відмовити та виправити описку в резолютивній частині вироку, а саме, в абзаці третьому резолютивній частині вироку зазначити ч.3 ст. 76 КК України замість не вірного ч.2 ст.76 КК України.
Керуючись ст. ст. 370 372, 380 КПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про роз`яснення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2019 року - відмовити.

Виправити допущену описку у вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2019 року, вказавши в абзаці третьому резолютивній частині вироку ч.3 ст. 76 КК України.
Викласти резолютивну частину вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06 червня 2019 року в наступній редакції:

« ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.
В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;
-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для повнолітніх суб`єктів пробації».
Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 червня 2019 року.
До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання із зобов`язанням його прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього обов`язки, передбачені п. п. 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 23 квітня по 06 червня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень.
З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 серпня 2018 року арешти на CD-R диск об`ємом 700МВ з зображенням подій, які відбувалися 21 травня 2018 року в період часу з 00:53 до 00:57 годин, а також 21 травня 2018 року в період часу з 01:20 до 01:21 год.».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеського апеляційним судом Одеської області.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1