Провадження № 1-кп/643/1316/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0004250 року від 02.08.2019 року, який надійшов з Харківської місцевої прокуратури № 4 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 21.07.2016 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019 року в провадження Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.09.2019 року призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню.
Як вбачається з обвинувального акту, відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні 16.09.2019 року прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Крім того, обвинувачений не працює, законних джерел отримання заробітку не має, будучи раніше судимим, вчинив ряд заздалегідь спланованих кримінальних правопорушень. Таким чином, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що обвинувачений з урахуванням суворості покарання, що передбачене за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також чинити тиск на потерпілих та ряд свідків у даному кримінальному провадженні та іншим чином спонукати їх до відмови від показань або їх зміни по даному кримінальному провадженню. Таким чином, вищезазначене свідчить про неможливість запобігання встановлених ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , а також його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого. В обґрунтування посилалися на стан здоров`я та необхідність стаціонарного лікування обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 було зазначено, що він хворіє на туберкульоз кості, кісту та в умовах СІЗО не отримує необхідного лікування. Захисник просив в порядку ст. 206 КПК України зобов`язати СІЗО провести медичне обстеження обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченим в судовому засіданні заявлено клопотання про об`єднання та подальший спільний розгляд даного кримінального провадження із кримінальними провадженнями, в яких він також є обвинуваченим та які знаходиться на розгляді Київського районного суду м. Харкова.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти направлення даного кримінального провадження до Харківського апеляційного суду для визначення його підсудності. Підтвердив, що в провадженні районних судів м. Харкова на розгляді також перебувають 8 кримінальних проваджень відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд керується наступним.
Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 05.08.2019 року, відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.09.2019 року. Під час обрання вказаного запобіжного заходу слідчим суддею було надано оцінку відповідним доказам на предмет наявності обґрунтованої підозри. Крім того, слідчим суддею зроблений висновок щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Як вбачається з даних обвинувального акту та вимоги про судимість, після засудження ОСОБА_4 згідно вироку суду від 21.07.2016 року, щодо нього до судів направлено 8 обвинувальних актів, в тому числі щодо злочинів, які згідно даних вимоги про судимість вчинені в період іспитового строку.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, дані щодо загальної кількості епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, на даній стадії судового провадження суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 години 13 листопада 2019 року.
Оцінюючи посилання ОСОБА_4 на поганий стан здоров`я, зокрема на захворювання на туберкульоз кісток та кісту, суд керується таким.
Станом на час постановлення даної ухвали у суду відсутні будь-які документи, які підтверджують наявність у обвинуваченого вказаних вище захворювань та поганий стан здоров`я в цілому. У суду також відсутні будь-які докази того, що лікування вказаних вище захворювань є неможливим в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

За таких обставин суд, вирішуючи клопотання на підставі наявних доказів, не може визнати вказані доводи ОСОБА_4 такими, які спростовують висновки суду щодо наявності підстав для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого.
Разом з тим, оцінюючи доводи ОСОБА_4 щодо неналежної медичної допомоги в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 та відповідне клопотання захисника, суд керується таким.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280-A).

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Враховуючи наведене вище та керуючись принципом верховенства права і практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання медичної допомоги, суд вважає за необхідне доручити Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження ОСОБА_4 з метою визначення стану здоров`я останнього та необхідності його лікування.

З урахуванням наведеного вище, суд відхиляє доводи сторони захисту та усне клопотання останніх про зміну запобіжного заходу.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 , що згідно Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити в апеляційному порядку дану ухвалу в частині продовження строку тримання його під вартою.
Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого та захисника щодо направлення кримінального провадження до Харківського апеляційного суду, суд керується таким.
Згідно ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Клопотання обвинуваченого про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальними провадження, які перебувають на розгляді Київського районного суду м. Харкова, потребує попереднього вирішення питання щодо підсудності даного кримінального провадження, зокрема про направлення даного кримінального провадження на розгляд Київського районного суду м. Харкова для їх подальшого об`єднання.
За таких обставин вирішення по суті заявленого обвинуваченим клопотання відноситься до компетенції Харківського апеляційного суду.
Керуючись ст. 34, 183, 314, 331, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, на строк по 13 листопада 2019 року включно.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 - направити до Харківського апеляційного суду для вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про передачу даного кримінального провадження на розгляд Київського районного суду м. Харкова.
Зобов`язати Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку.

Виконання ухвали в частині проведення медичного обстеження ОСОБА_4 покласти на начальника Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження тримання ОСОБА_4 під вартою шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1