ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1796/19
Номер провадження 11-cc/819/447/19 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Підозрюваного: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000040 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 07 вересня 2019 року, включно. Відмовлено у задоволенні клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_9 - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло в нічний період доби з 20.00 год. до 08.00 год. із застосуванням електронного засобу контролю.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри в інкримінованих злочинах, оскільки жодного належного та допустимого доказу вини підозрюваного за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України не має.

Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу було подано органом досудового розслідування передчасно, оскільки строк дії попередньої ухвали про обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу закінчувався лише 28 липня 2019 року

Слідчий суддя поклав в основу доведеності обставин, що є підставами для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , попередню ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду 20 червня 2019 року, якою підозрюваному було вперше обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що продовження строку досудового розслідування не є безумовною підставою для автоматичного продовження строку тримання під вартою, прокурором не надано доказів того, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Докази у даному кримінальному провадженні є неналежними та недопустимими, слідчим суддею в судовому засіданні не досліджувалися.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні.

Вказує, що підозрюваний до моменту обрання щодо нього запобіжного заходу добровільно з`являвся до слідчого для отримання підозри, добровільно з`явився до слідчого судді для розгляду клопотання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 належним чином виконував усі покладені на нього процесуальні обов`язки, а тому ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду є недоведеним.

Докази впливу ОСОБА_9 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні відсутні, оскільки підозрюваний проживає у м.Запоріжжі, а потерпілі та свідки в смт.Нижні Сірогози Херсонської області.

ОСОБА_9 офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, громадянську дружину, доньку, 2013 року народження, проживає разом з родиною та бабусею, 1937 року народження.

Доказів того, що підозрюваний може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню прокурором не надано.

Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання в нічний час із застосуванням електронного засобу контролю буде достатнім для виконання ОСОБА_9 процесуальних обов`язків та запобігання можливим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, підозрюваного, захисників, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Слідчий суддя також має вирішити питання щодо можливості обрання альтернативного запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч.4, ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, задовольняючи клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, і підозра у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується наведеними у клопотанні слідчого доказами. Крім того, судом враховано подальше існування заявлених стороною обвинувачення ризиків та наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2019 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000040 щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України до чотирьох місяців, тобто до 10 вересня 2019 року включно (а.п.61).

Перевіривши наведені висновки суду першої інстанції у відповідності з доводами апеляційної скарги підозрюваного, колегія суддів, вважає їх вірними та обґрунтованими.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді даного клопотання та раніше вже була предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих злочинів підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в: протоколах огляду місця події від 26 січня 2019 року, протоколах допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 ; протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 01 лютого 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , протоколі допиту свідка ОСОБА_17 від 28 січня 2019 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_16 від 09 травня 2019 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 від 09 травня 2019 року; протоколі огляду від 26 січня 2019 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_18 від 29 березня 2019 року; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_18 від 29 березня 2019 року; протоколі обшуку від 18 березня 2019 року; висновку товарознавчої експертизи № 1728-мт від 05 червня 2019 року; іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що докази вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів є неналежними та недопустимими, слідчим суддею в судовому засіданні не досліджувалися позбавлені правових підстав. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини ОСОБА_9 , буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Крім того, як зазначив у своєму рішенні ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, щодо причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину та прийшов до вірного висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 .

Що стосується висновку місцевого суду про подальше існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити одну із дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.п.3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Така практика Європейського суду з прав людини кореспондується із положеннями ст.178 КПК України, відповідно до якої, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, також враховуються:

-вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винувати у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

-вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

-наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

-репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

-майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

-дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

-розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з вказаними положеннями кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя враховав дані про особу підозрюваного, який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має цивільну дружину та дитину.

Поруч із цим, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_9 , а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, обставини, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, особлива зухвалість дій підозрюваних, які діяли за попередньою змовою між собою з корисливих мотивів, також те, що злочин був поєднаний із застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке супроводжувалось зв`язуванням рук та ніг пластиковими стяжками, шпагатом, вставлянні кляпу в ротову порожнину та нанесенням ударів руками і ногами в область голови та тулуба потерпілих, а також поєднаний із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, яке виразилось у демонстрації предмету, схожого на автоматичну вогнепальну зброю та приведенні її у готовність до пострілу, особливо великий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також те, що двоє осіб, які брали участь у розбійному нападі разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на даний час органом досудового розслідування не встановлені, сам підозрюваний ОСОБА_9 зареєстрований та фактично проживає на території Запорізької області, тобто поза межами розташування органу досудового розслідування, вказують на подальше існування ризиків того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на викладене, саме вказані фактичні обставини кримінального провадження, а не тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_9 , вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як на тому наголошують захисники, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти ризикам встановленим слідчим суддею.

Посилання апеляційної скарги на наявність у підозрюваного ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків та його позитивну характеристику не можуть бути визнані такими чинниками, які самі по собі зменшують встановлені у кримінальному провадженні ризики, та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На думку колегії суддів, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя дотримався принципу співмірності прав підозрюваного та необхідності охорони прав і інтересів суспільства.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і ці ризики на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, не зменшилися, а доводи апеляційної скарги, які це заперечують, являються немотивованими.

Доведеність існування підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного у зв`язку з неможливістю закінчити досудове розслідування та збирання доказів, також було предметом перевірки слідчого судді при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 липня 2019 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000040 щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України до чотирьох місяців, тобто до 10 вересня 2019 року включно (а.п.61).

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області звернувся до місцевого суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 з дотриманням приписів ч.1 ст.199 КПК України, якою визначено строк подачі клопотання до місцевого суду не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а тому доводи апелянта про передчасність подачі слідчим вказаного клопотання не ґрунтуються на законі.

Посилання апелянта про те, що слідчий суддя поклав в основу доведеності обставин, що є підставами для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , попередню ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 травня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду 20 червня 2019 року є безпідставними, оскільки відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, висновок про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею зроблено саме не підставі аналізу доводів клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів.

Інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду першої інстанції під час розгляду клопотання та враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу і не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Під час вивчення матеріалів провадження будь-яких фактів порушення права підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, колегією суддів не встановлено.

Крім того, на теперішній час у ході досудового розслідування необхідно виконати ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, а саме: витребувати та долучити до матеріалів провадження висновок молекулярно-генетичної експертизи, відібрати біологічні зразки у підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , після отримання висновку молекулярно-генетичної експертизи призначити порівняльні молекулярно-генетичні експертизи з метою встановлення чи збігаються генетичні ознаки клітин, виявлені на об`єктах досліджень, з генетичними ознаками клітин підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , встановити осіб, які спільно з підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_9 вчинили 25 січня 2019 року розбійний напад на потерпілих ОСОБА_19 та незаконно заволоділи транспортним засобом останніх; допитати в якості свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ; з урахуванням вищевикладеного, повідомити підозрюваним ОСОБА_11 та ОСОБА_9 про остаточну підозру; виконати вимоги ст. 290 КПК України та надати сторонам кримінального провадження достатній час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких їм буде надано доступ; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, необхідність у проведені яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином при продовженні строку тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10 липня 2019 року, якою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.289 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4