233 № 233/3504/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутсьского ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 , який діє в своїх інтересах, та в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 27 березня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 09 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в своїх інтересах, та в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 27 березня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 09 січня 2019 року. Так, в скарзі зазначено, що за його особистою заявою стосовно нього та в інтересах ОСОБА_7 на підставі Ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області було внесено відомості до ЄРДР щодо вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. 03.06.2018 року приблизно о 02:13 год. ОСОБА_8 проник до житла ОСОБА_10 , який покликав ОСОБА_7 та з яким вони вдвох вивели ОСОБА_8 за межі подвір`я, проте тілесних ушкоджень ОСОБА_8 вони не завдавали. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стало відомо про надходження скарг (заяв) від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до правоохоронних органів про факти тиску на них з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та про те, що останні примушували їх давати неправдиві покази. Проте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не звертались до ОСОБА_8 та до ОСОБА_9 з вимогами та проханнями змінити свої покази, та вказати, що ОСОБА_8 впав або йому спричинили тілесні ушкодження у с. Предтечино Костянтинівського району. Дані заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до правоохоронних органів є неправдивими і завідомо злочинними. У постанові про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_3 лише обмежився переліченням отриманих ним в ході досудового розслідування доказів, не вказавши, які обставини встановлені ним на підставі цих доказів, не надав їм належну оцінку. За таких обставин постанова є незаконною. Слідчим не встановлено свідків; не встановлено куди ще зверталися ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з заявами та скаргами; заяви є ідентичними та є підстави вважати, що вони складені не ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

У судовому засіданні ОСОБА_6 доводи скарги підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в останній підстави, просив скасувати постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження.
Прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення скарги, пояснив, шо дійсно до правоохоронних органів звернулись ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які подали заяви, в яких просили прийняти заходи до адвоката ОСОБА_6 , який неодноразово примушував їх давати неправдиві свідчення слідчому по справі за фактом умисного спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, пропонував гроші. Дані заяви були прийняті Костянтинівським відділенням поліції, зареєстровані та розглянуті в порядку звернення громадян, та списані до справи. Після чого захисник ОСОБА_6 звернувся із заявою до Костянтинівського ВП про вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину. Рішення прийнято згідно ЗУ «Про звернення громадян». Після чого ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою щодо невнесення даного факту до ЄРДР. На підставі Ухвали внесено відомості до ЄРДР за ст. 383 КК України. Постанова про закриття кримінального провадження винесена законно, обґрунтовано. Вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Слідчий СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення скарги, та пояснив, що дослідивши отримані в ході досудового розслідування докази (зокрема допити), надавши їм належну оцінку, зокрема з показів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було встановлено, що в листопаді 2018 року вони звернулися до Костянтинівського відділення поліції за даним фактом та просили розібратися для того, щоб вони ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) відчепилися від них. Щодо факту вчинення якого-небудь кримінального правопорушення вони не повідомляли, а лише просили поліцію огородити їх. Дану заяву було прийнято, зареєстровано, розглянуто та згідно ЗУ «Про звернення громадян» списано до справи, так як за даним фактом будь-якого складу злочину не вбачалося.

Також слідчим зазначено, що об`єктом злочину, передбаченого ст. 383 КК України є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі, а об`єктивна сторона злочину полягає у завідомо неправдивому повідомленні суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення злочину чого не трапилось. Через те, що заяви написані та подані до Костянтинівського ВП Солодом та Рудіч носили більш інформаційний характер, з посиланням на порушення зі сторони адвоката Розумовського як правил адвокатської етики. Також, встановлено, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 383 КК України свідчить про те, що якщо неправдиве повідомлення стосується аморальної поведінки, дисциплінарного проступку чи адміністративного правопорушення, воно не утворює складу цього злочину. На підставі чого було прийняте рішення про закриття кримінального провадження. Також враховуючи, що згідно ст. 11 КК України, Злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Той факт, що злочином є лише діяння, означає, що злочином не можуть бути визнані самі по собі: а) будь-які почуття, думки, побажання або ідеологічні, політичні, релігійні чи інші переконання особи. Якщо розглядати заяви ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в яких зі слів захисника міститься склад неправдивого злочину то варто враховувати, що згідно зі ст. 386 КК України перешкоджання з`явленню свідка, потерпілого, експерта, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.ст. 21, 24 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 22 КПК України, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження здійснюється із застосуванням належної правової процедури, що ґрунтується на загальних засадах кримінального провадження, верховенстві права, законності, забезпеченні права на захист. Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ст. 307 КПК України. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 4) відмову у задоволенні скарги.
Встановлено, що в провадженні СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 09.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. По кримінальному провадженню 27.03.2019 року прийнято рішення, в порядку ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
Так, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 останній дав покази про те, що дійсно до нього за місцем мешкання приходив ОСОБА_6 разом із своїм батьком ОСОБА_7 та просили ОСОБА_9 , щоб вона примусила його змінити покази відносно ОСОБА_7 . Також, 01.11.2018 року коли він та його дружина ОСОБА_15 знаходились біля будівлі суду, то до них підходив ОСОБА_6 та знову пропонував їм змінити покази, за що він придбає ОСОБА_8 велосипед, на що вони не погодились. Після чого в листопаді 2018 року він звернувся до Костянтинівського відділення поліції за даним фактом та просив розібратися для того, щоб вони ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) відчепилися від нього. Щодо факту вчинення якого-небудь кримінального правопорушення він не повідомляв, а лише просив поліцію огородити їх від нього.

Аналогічні свідчення надала і допитана в якості свідка 28.02.2019 року ОСОБА_9 .

Відповідно до заяв ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 16.11.2018 року на ім`я начальника Костянтинівського відділення поліції, заявники просять прийняти заходи до адвоката ОСОБА_6 . Проте заявники не повідомляють про вчинення злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та не просять внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно останніх.

Таким чином, було встановлено, що ані ОСОБА_8 , ані ОСОБА_9 жодним чином не повідомляли суду, прокурору, слідчому, органу досудового розслідування про вчинення злочину, їх заяви дійсно носять інформативний характер.

Щодо не встановлення під час досудового розслідування органів, куди звертався ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з заявами та скаргами, та щодо наявності у ОСОБА_6 підстав вважати, що заяви складені не ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Так, у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 28.02.2019 року зазначено, що вони звернулись з заявою до Костянтинівського відділення поліції. Таким чином встановлено орган, куди останні звертались із заявами, та з допиту кожного встановлено, що дійсно і ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зверталися до поліції із заявою.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.
Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. В разі, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.
Орган досудового розслідування в залежності від обставин, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Виходячи зі змісту вищенаведених норм, дослідивши матеріали скарги щодо скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, постанову про закриття кримінального провадження, протоколи допитів та заяви, слідчий суддя прийшов до висновку, що досудове розслідування проведено всебічно, повно, неупереджено, об`єктивно, а постанова прийнята слідчим після повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження та є вмотивованою, містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, їх обґрунтування, у зв`язку із чим визнана слідчим суддею, як така що відповідає вимогам ст. 110 КПК України, та не підлягає скасуванню, а тому скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 27 березня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 09 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-306, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 , який діє в своїх інтересах, та в інтересах ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 від 27 березня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 09 січня 2019 року відмовити.
Повний текст ухвали оголошений 07 червня 2019 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1