Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1093/19
Номер провадження 1-в/530/56/19

У Х В А Л А
іменем України
14.11.2019 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , старшого інспектора Зіньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про роз`яснення виконання вироку від 06.09.2019 року Зіньківського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_5 засудженого за ч.2 ст. 185 КК України та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:
До Зіньківського районного суду Полтавської області з клопотання про роз`яснення виконання вироку від 06.09.2019 року Зіньківського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_5 засудженого за ч.2 ст. 185 КК України та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік звернулася старший інспектор Зіньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області, ОСОБА_4 ..

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Потерпіла про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, в судове засідання не зявилася.
Заслухавши сторони та дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до висновку.

В ст. 369 КПК України визначено, що судове рішення, у якому суд вирішує інші питання викладається у формі ухвали.
В даному поданні зазначено, що 15.10.2019 року до Зіньківського районного сектору на виконання надійшов вирок Зіньківського районного суду від 06.09.2019 року відносно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого за ст.185ч.1 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт.
Відповідно до ч.1 ст.539 та п.11 ст.537 КПК України орган, який виконує вирок, вправі звернутись до суду за місцем виконання вироку для вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, але не вправі порушувати питання про призначення покарання, оскільки це є компетенцією прокурора.
Одночасно, 15.10.2019 року до Зіньківського районного сектору на виконання надійшов вирок Зіньківського районного суду від 06.09.2019 року відносно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Таким чином, встановлено, що на даний час на виконанні у Зіньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області відносно ОСОБА_5 перебувають два вироки від 06.09.2019 року, згідно з якими його звільнено від відбування покарання з випробуванням строком два роки та 140 годин громадських робіт відповідно.
Покарання, призначене ОСОБА_5 вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 року, даним вироком не враховане, що стало підставою для звернення до суду.
Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Зі змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.71 КК України (п.25 ППВСУ від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).
Як вбачається з розпоряджень про виконання вироків, що набрали законної сили, зазначені вироки відносно ОСОБА_5 набрали законної сили та усі направлені на виконання начальнику Зіньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області та перебувають на виконанні.
Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», роз`яснено, що коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
За аналогією можна зробити висновок, що й у разі коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі та, як встановлено у судовому засіданні, навіть до вчинення злочину, за який вона була засуджена першим вироком, інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.
Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.
Згідност. 19 Конституції Україниправовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Слід зазначити, що відповідно дост. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.
Також, суд звертає увагу на розяснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зіст. 43 КК Українине було вирішено.
Крім того, у порядку передбаченомурозділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.
Суд зазначає, що застосування в даному випадку до ОСОБА_5 вимог ст. ст.70,71 КК України може погіршити становище засудженого, що на стадії виконання вироку суду є неприпустимим.
При цьому, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання двох вищезазначених вироків суду відносно засудженого ОСОБА_5 , оскільки інший злочин ним вчинено до постановлення попереднього вироку, та навіть до вчинення другого злочину, за який він був засуджений попереднім вироком, а не під час іспитового строку.
Суд вважає за необхідне вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання.
З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного клопотання порушує суть вироків та може погіршити становище засудженого, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.
В даному судовому провадженні судом розглядається подання представника органу пробації в порядку ст.537, 539 КПК України щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.
Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства про вирішення питань, повязаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року № 11,Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», ст.ст.537,539 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого інспектора Зіньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_4 , про застосування покарання за наявності декількох вироків у відношенні засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Покарання за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 року, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт та покарання Зіньківського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 року яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засуджено за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік - виконувати самостійно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1