Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________копія:_____
У Х В А Л А
Іменем України

06 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням прокурора Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000901 від 18 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: деревини породи «дуб необрізаний», в кількості 1 м.куб., яка знаходилась в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , та власником якого є, відповідно до товарно-транспортної накладної, ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуджувати, користуватися та розпоряджатися даним майном та встановити його місце зберігання на території Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: деревини породи «дуб необрізаний», в кількості 1 м.куб., яка знаходилась в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , та власником якого є, відповідно до товарно-транспортної накладної, ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги прокурор вважає ухвалу слідчого судді необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження за вказаним фактом необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій з метою встановлення можливих свідків вчинення кримінального правопорушення, проведення допитів останніх, представлення речових доказів для впізнання, у випадку встановлення очевидців вчинення кримінального правопорушення, проведення відповідних експертиз. Доводить, що деревина являється майном, яке можливо здобуте злочинним шляхом, у зв`язку з чим виникає необхідність накладення арешту на вказане майно. Вказує, що отримати відомості, які становлять інтерес для досудовго розслідування, у разі не накладення арешту на вказаний речовий доказ, неможливо. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, оскільки її текст прокуратура отримала 01.10.2019 р.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора в ухвалі зазначив, що в матеріалах справи міститься накладна №191 від 09 вересня 2019 року, згідно якої ОСОБА_6 відпущено СГПП "Дружба" с.Журавичі Ківерцівського району Волинської області пиловник дуб, відомості, які містяться в накладній, органом досудового слідства не спростовані, не надано доказів того що, органами поліції була проведена документальна звірка з СГПП "Дружба" та те, що зверталися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до документів щодо відпуску деревини. Зважаючи на той факт, що органом досудового слідства не спростовано походження деревини, яку перевозив ОСОБА_6 , слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання і вважає, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просить її задовольнити, міркування власника майна ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 про відмову у задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної зобов`язаний прийняти таке рішення.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дану вимогу закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримано не було.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурор не був повідомлений про дату розгляду клопотання про арешт майна, який відбувся 27 вересня 2019 року, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що його було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду клопотання.

Також, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_4 показала, що про розгляд клопотання їй було невідомо, а повідомлень про дату, час та місце розгляду клопотання на адресу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області не надходило.

Крім того, в матеріалах справи міститься клопотання власника майна ОСОБА_6 про перенесення розгляду справи, так як його представник адвокат ОСОБА_7 бере участь у іншому судовому засіданні у Рівненському апеляційному суді, яке слідчим суддею не взято до уваги.

Таким чином, слідчий суддя, не повідомивши прокурора, про час, дату та місце розгляду справи, не врахувавши клопотання власника майна про перенесення розгляду справи, і при цьому 27 вересня 2019 року розглянувши клопотання про арешт майна без їх участі, позбавив останніх можливості висловити свою думку з приводу поданого клопотання, порушив вимоги ч.1 ст.172 КПК України.

Допущені слідчим суддею порушення вимог кримінального процесуального закону ст.172 КПК України, на думку апеляційного суду є істотними в розумінні ст.412 КПК України, а відтак і підставою для скасування судового рішення на підставі положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно із п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Приписами ч.1 ст.412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду клопотання після скасування судом апеляційної інстанції ухвали слідчого судді з підстав неповідомлення учасників провадження, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст.7, 9 КПК України.

Так, ч.6 ст.9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обовязковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

При цьому, ч.3 ст.415 КПК України, передбачає, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Зважаючи на те, що розгляд клопотання про арешт майна проведений з істотним порушенням кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі ставиться питання про його скасування, то ухвала слідчого судді від 27 вересня 2019 року підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду провадження у суді першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2019 року скасувати, а матеріали клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: деревини породи «дуб необрізаний», в кількості 1 м.куб., направити на новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1