Провадження № 1-кс/201/6371/2019
УХВАЛА
іменем України
08 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
з секретарем
судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження №№ 0001637 від 28.06.2019 року клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 погоджене прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пятихатки, Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, раніше не судимого, з незакінченою вищою освітою, студента Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , 27.06.2019 приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу яхт-клубу «Січ», який розташований в м. Дніпро по вул. Набережна Перемоги, 77Б, зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_9 та в ході словесного конфлікту почалася бійка, під час якої ОСОБА_5 почав наносити останньому тілесні ушкодження. ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, побачив у ОСОБА_9 на пальці правої руки золоту обручальну каблучку, яка належить потерпілому ОСОБА_9 та яку ОСОБА_5 визначив предметом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_5 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, нахилився над потерпілим, який лежав на землі та почав розгинати йому праву долоню, яка була зігнута в кулак. Далі, ОСОБА_5 відкрито, розуміючи, що його дії є очевидними для самого потерпілого, своєю рукою, шляхом ривку, заволодів золотою обручальною каблучкою, яка була на пальці правої руки потерпілого та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , відкрито із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, викрав чуже майно, а саме золоту обручальну каблучку, вагою 1,98 г, 585 проби, яку потерпілий придбав у 1991 році.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_2 .

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав у ньому викладених, на його задоволенні наполягали посилаючись на наявність ризиків, які стали підставою для внесення клопотання.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, суд, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;
3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інше правопорушення.
Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 на цій стадії кримінального провадження є недостатнім для запобігання ризику впливу на свідків, зазначеному у клопотанні.
Клопотання адвоката свідчить фактично про заперечення на клопотання прокурора і не потребує окремого обґрунтування як процесуальної дії, охоплюється матеріалами і заявлено як позиція захисту ОСОБА_5 .
У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою є 06 січня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1