Справа № 380/874/19
Провадження № 1-кп/364/103/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2019 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000012 від 12.01.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Черкаської області, м. Жашків, не є депутатом, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у вчиненні злочину, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 12.01.2019 року, в період часу з 00 год 00хв до 01год 30хв, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в с. Денихівка, Тетіївського району, Київської області, прийшов до огородженої території домоволодіння ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, незаконно, таємно, протиправно, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, проник на огороджену територію домоволодіння, а саме: відкрив ворота, які були зачинені на металевий засув зсередини, звідки вчинив крадіжку бувшого у використанні металевого причепа до мотоблоку, зеленого кольору, розміром 1550 х 1050 х 300 мм, який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальний збиток у розмірі 3825 грн.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, ствердив обставини вчинення злочину зазначені в обвинувальному акті. Суду вказав, що дійсно в с. Денихівка, Тетіївського району Київської області 12.01.2019 року, в нічний час доби, із огороженої території домоволодіння потерпілого викрав бувший у використанні металевий причіп до мотоблоку,

Обвинувачений вказав суду, що щиро розкаюється у вчиненому, вибачався за скоєне та просив суворо його не карати та надати можливість виправитись.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду кримінального провадження був належним чином повідомлений. На адресу суду направив письмову заяву, якою просив суд розгляд кримінального провадження проводити без його участі. Цивільний позов не заявляв. На суворому покаранні не наполягав. (а.к.п.48).

Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого, щодо обставин вчинення злочину, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище.

Таким чином , суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_5 , не судимий, постійного місця роботи немає, по місцю проживання характеризується задовільно (а.к.п. 80), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.к.п. 78-79 ), на своєму утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи вище викладене та досудову доповідь Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 18 вересня 2019 року (а.к.п. 61-62) щодо ОСОБА_5 , яка була повністю підтримана в судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тому суд прийшов до наступного висновку.
Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину; позицію потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства. Суд вважає доцільним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.
Одночасно суд вважає за необхідне відповідно до пунктів1, 2, ч. 1 ст.76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки,а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде достатнім для виправлення, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено .

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого не заявлявся.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки обвинуваченим вчинено злочин, кримінальна відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, то з нього слід стягнути витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої та судово- трасологічної експертизи у сумі 2172 грн , виходячи із розрахунку :
170 грн + 2002грн= 2172 грн.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.
Відповідно до пунктів1, 2, ч. 1 ст.76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки,а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілим до обвинуваченого не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000012, а саме:
-вилучені два сліди транспортного засобу, які поміщено у дві картонні коробки, які зберігаються у кімнаті речових доказів Тетіївського ВП- знищити;
-компакт диск CD-R D311WD09083664LH, на якому містяться відеозаписи з камер спостереження, що розташовані в с. Денихівка, в період часу з 17 години 00 хвилин 11.01.2019 року по 07 годину 00 хвилин 12.01.2019 року залишити при матеріалах кримінального провадження;
-буксирувальний трос коричневого кольору, який поміщено в спецпакет №0802703, який зберігається у кімнаті речових доказів Тетіївського ВП повернути ОСОБА_5 ;
-металевий причіп зеленого кольору до мотоблока, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити власнику;
-4 колеса транспортного засобу, які після проведення експертизи встановлені на автомобіль марки ВАЗ червоного кольору , моделі 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску залишити власнику за належністю.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області 23.01.2019 року на легковий автомобіль марки ВАЗ червоного кольору , моделі 21013, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1985 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_4 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, представнику органу з питань пробації та надіслати потерпілому ОСОБА_6 . Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги , вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1