Справа № 202/5332/19
Провадження № 1-кс/202/9387/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
6 вересня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000596 від 4 серпня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля «ЗАЗ TF699Р» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , який накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2019 року по справі № 202/5332/19 у кримінальному провадженні №0000596 від 04.08.2019 року, посилаючись на те, що на даний час потреба в подальшому арешті майна відпала.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, адвокатом надана заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій не заперечує проти скасування арешту, посилаючись на те, що всі експертні дослідження у кримінальному провадженні проведені.
Дослідивши в судовому засіданні надані слідчим матеріали кримінального провадження № 0000596 від 4 серпня 2019 року, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000596 від 4 серпня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 7 серпня 2019 року був накладений арешт на автомобіль «ЗАЗ TF699P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.
За положеннями частини 1 статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Так, частиною другою статті 170 КПК визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
За приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту від 07.08.2019 року, арешт на автомобіль «ЗАЗ TF699P», реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений з метою збереження його як речового доказу у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз.
При цьому відповідно до досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження всі експертні дослідження на сьогодні проведені та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 .
В своїй письмовій заяві слідчий також не заперечує проти скасування арешту автомобіля «ЗАЗ TF699P», реєстраційний номер НОМЕР_1 , посилаючись на те, що всі слідчі дії та судові експертизи за участю автомобіля «ЗАЗ TF699P» реєстраційний номер НОМЕР_1 проведені.
Враховуючи наведене, що слідчий суддя вважає, що подальше обмеження права власності ОСОБА_4 є неспівмірним із завданням кримінального провадження.
За таких обставин клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 7 серпня 2019 року на автомобіль «ЗАЗ TF699P» реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його власнику ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 7 серпня 2019 року на автомобіль марки «ЗАЗ TF699P» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
Передати автомобіль марки «ЗАЗ TF699P» реєстраційний номер НОМЕР_1 власнику ОСОБА_4 .
Копію ухвали направити слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000596 від 4 серпня 2019 року, для виконання.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1