ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0004145 від 28.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, працюючого на посаді охоронця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

18.10.2018 року приблизно о 21.40 год. перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 мав словесний конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , в ході чого у ОСОБА_5 раптово виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, на грунті виниклого словесного конфлікту, з мотивів особистої неприязні до останньої, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , схопив ОСОБА_4 за воріт кофти та поятнув до себе та, утримуючи її за шию, почав наносити в хаотичній послідовності удари в область її голови, тулубу та стегна. Далі, тримаючи ОСОБА_4 за праве передпіччя, потягнув її у бік та правою рукою наніс від трьох до шести ударів у частину верхньої передньої поверхні правого стегна. Після чого ОСОБА_5 відпустив ОСОБА_4 та відразу ж наніс їй удар долонею правої руки у передню частину носу. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 ухватив ОСОБА_4 за шию та, стиснувши руками, повалив на підлошу коридору, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців на спинці носу на рівні середньої та верхньої третини з поширенням на нижні повіки очей, на передній поверхні шиї, у верхньому відділі, по зовнішній поверхні правого стегна у верхній третині, в проекціїправого наколінника по його передній поверхні, на передній поверхні правої гомілки в нижній третині, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №09-3659/18 від 27.11.2018, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_267/ed_2017_03_23/pravo1/ НОМЕР_1 .html?pravo=1#267" title="Кримінальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 2341-III від 05.04.2001">ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимостей не має.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин які обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, потерпілій негайно вручити копію вироку.

Суддя