Справа № 573/1975/19
Номер провадження 1-кп/573/178/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02 вересня 2019 року за №0000444, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, освіта повна загальна середня, не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2019 року приблизно о 06 годині у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення майна з домогосподарства ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в цей же день, близько 06 години ОСОБА_4 прибув до вказаного домогосподарства, де діючи таємно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, зі сторони присадибної ділянки потрапив на його територію.

Перебуваючи на подвір`ї, шляхом зриву замкової скоби на вхідних дверях, ОСОБА_4 потрапив до будинку, звідки викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки розміром 70х40 см., три подвійні чавунні колосники, топочні чавунні дверцята розміром 23х23 см, підтопочні чавунні дверцята розміром 15х10 см, а також два трансформатора на газову двоконфорочну плиту, а всього майна на суму 1 005 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 виніс за межі будинку та сховав у кінці присадибної ділянки. Повернувшись ввечері, коли на дворі було вже темно, забрав викрадені речі та приніс до місця свого проживання, де зберігав та в подальшому продав, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми вищевказаними умисними, протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1 005 грн.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював їх суспільно небезпечний характер, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку, зокрема підтвердив, що 16 серпня 2019 року близько 06 години з метою викрадення майна прибув до домогосподарства ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 . Зі сторони присадибної ділянки потрапив на подвір`я. Після цього, за допомогою металевого лому, який приніс із собою, зірвав на вхідних дверях будинку замкову скобу та перебуваючи в будинку викрав чавунну пічну плиту на дві конфорки, три подвійні чавунні колосники, топочні та підтопочні чавунні дверцята, а також два трансформатора на газову двоконфорочну плиту. Вказані речі виніс за межі будинку, сховав їх в кущах у кінці присадибної ділянки, потім увечері переніс додому та через деякий час продав. Вартість викраденого майна не оспорює.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх особливості та обставини вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочинів та після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, ніде не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, а також думку потерпілої ОСОБА_5 , викладену в адресованій суду письмовій заяві, згідно з якою, остання претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а. с. 27-29).

Визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи зазначені вище пом`якшуючі покарання обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті, у виді позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначення такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Майнова шкода у розмірі 1 005 грн, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 , відшкодована на стадії досудового розслідування у повному обсязі.

Скасувати арешт майна металевого лому, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 21 жовтня 2019 року.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: - металевий лом, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Білопільського ВП знищити; двоконфорочну пічну плиту, два транзистори, газову двоконфорочну плиту, три подвійні колосники, топочні та підтопочні дверцята, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній (а. с. 31-34).

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова товарознавча експертиза, вартість якої становить 471 грн. 03 коп. (а. с. 30). На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 копійки процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт майна металевого лому, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 21 жовтня 2019 року.

Речові докази: металевий лом знищити; двоконфорочну пічну плиту, два транзистори, газову двоконфорочну плиту, три подвійні колосники, топочні та підтопочні дверцята залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: