Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________18.06.2019
Справа № 490/4401/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїва, громадянин України, українць, з середньою освітою, не одружений, раніше не судимий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185, ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України,
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 19.06.2019 року, а завершити до вказаного часу судовий розгляд обвинувальних актів у кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 не виявляється можливим. Прокурор зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, п. 2, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від суду та вчинення іншого кримінальогое правопорушення, які на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися, а інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти цим ризикам, необхідно продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник заперечував проти продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_5 має місце для постійного проживання, а тому міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе цілком забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Обвинувачуваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинувачуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотаню.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останьому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачуваченого переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованих злочинів.
А отже, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського Суду у справі "Летельє проти Франції", суд дійшов до висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, 331 КПК України, ст. ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою строком до 15 серпня 2019 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331КПК України, суд,
Клопотання сторони захисту про зміну міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - залишити без задоволення.
Продовжити строк обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1, ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді тримання під вартою до 15 серпня 2019 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного сду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1