Ухвала
Іменем України
09 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 754/16444/17

провадження № 51-4439 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року,
встановив:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту його затримання з 18 вересня 2017 року.
Запобіжний захід залишено без змін - тримання під вартою. По справі вирішено питання щодо стягнення судових витрат та щодо речових доказів.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції, а саме: вказує на невірну оцінку наданим показанням потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
При цьому захисником не враховано, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам, а також неправильна оцінка доказів у кримінальному провадженні, під час касаційного розгляду не перевіряється, та не є підставою згідно ст. 438 КПК України для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Крім того, у прохальній частині касаційної скарги захисник ставить одночасно питання про скасування судових рішень, а також просить змінити вирок районного суду та визнати ОСОБА_5 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

З огляду на викладене, прохання захисника не узгоджується із вимогами ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 червня 2019 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3