Справа № 352/1964/19
Провадження № 11-сс/4808/277/19
Категорія ст. 173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали за апеляційною скаргою (далі АС) захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 25 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000382 від 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 213 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду від 25 вересня 2019 року клопотання слідчого задовольнено та накладено арешт на рухоме майно автомобіль марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; металобрухт, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля; металеву вагу синього кольору без маркувальних написів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 07.05.2010 року Жмеринським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Заборонено використання, розпорядження та відчуження автомобіля марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Визначено місце зберігання автомобіля марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та металобрухту, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля; металевої ваги синього кольору без маркувальних написів на території майданчика затриманого транспорту Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області в м. Тисмениця по вул. Л. Українки, 2, а свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 07.05.2010 року Жмеринським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 , зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскільки арешт майна достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, то в даному випадку арешт вказаного майна є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речових доказів.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 подав АС, в якій покликається на її незаконність, необґрунтованість, оскільки дана ухвала винесена без достатніх на те підстав та з суттєвими порушеннями норм КПК, а тому підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вказане майно, скасувати, а також дослідити докази, які долучені стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 надійшло доповнення до поданої ним АС, в якому просить скасувати ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 25.09.2019 року про арешт майна, а також дослідити докази, які долучені стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану АС, просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити його апеляційні вимоги; пояснення прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи поданої АС, просить ухвалу слідчого судді залишити без змін; перевіривши матеріали за клопотанням слідчого, які надійшли з Івано-Франківського міського суду та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС з доповненням, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Суд апеляційної інстанції, згідно вимог ст. 404 КПК, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Таких вимог закону при постановленні даної ухвали слідчий суддя не дотримався в повній мірі, а тому оскаржувану ухвалу слід скасувати.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділенням Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000382 від 24.09.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів кримінального провадження, що 23.09.2019 р. в Тисменицький відділ поліції поступив рапорт поліцейського СРПП № 2 Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що 23.09.2019 р. під час несення служби в м. Тисмениця по вул. К. Левицького поблизу кільцевої розв`язки, за порушення правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб автомобіль марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення поверхневої перевірки вказаного автомобіля у багажному відділенні було виявлено металобрухт та ваги для його зважування. При усному спілкуванні ОСОБА_9 повідомив, що вищевказаний металобрухт він купляє в населених пунктах Тисменицького району.

23.09.2019 р. у ході проведення огляду з місця події було вилучено транспортний засіб автомобіль марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; металобрухт, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля; металеві ваги синього кольору, без маркувальних надписів, який було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів в м. Тисмениця по вул. Л. Українки, 2; свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 07.05.2010 року Жмеринським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 .

24 вересня 2019 року вилучений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Слідчий, керуючись відповідними нормами кримінального процесуального кодексу України, просив накласти арешт на майно з метою, крім іншого, для забезпечення збереження речових доказів. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду, права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів. Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. На переконанням колегії суддів, слідчим доведена необхідність накладення арешту на рухоме майно автомобіль марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та металобрухт, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля; металеву вагу синього кольору без маркувальних написів. Дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК, слідчим наведено сукупність підстав та підозр вважати, що воно може бути доказом, а, відтак накладення арешту на майно має на меті запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, тобто забезпечення збереження речових доказів. Апеляційний суд визнає, що з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним. Також, суспільний інтерес розслідування та встановлення істотних обставин у кримінальному провадженні переважає приватний інтерес особи щодо тимчасового позбавлення володіти належним їй майном, що стало підставою для задоволення клопотання слідчого. При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що, задовольняючи клопотання, слідчий суддя, всупереч нормам КПК, не вказав, які настануть обмеження права власності при накладенні арешту на вказаний автомобіль, хоча на даному етапі вони мають місце, а також не врахував положення ч. 4 ст. 173 КПК, згідно з якою, у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Під час апеляційного розгляду прокурор не вказав, які процесуальні дії слідчий повинен вчинити із вказаним автомобілем. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що заборона розпорядження та відчуження вказаним автомобілем забезпечить збереження речового доказу і не призведе до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права власності та інтереси ОСОБА_9 , як позбавлення його права користування ним. Такий спосіб арешту буде найменш обтяжливим та не призведе до надмірного обмеження прав та інтересів власника, не зашкодивши при цьому кримінальному провадженню. В той же час, колегія суддів вважає, що, задовольняючи клопотання, слідчий суддя, всупереч нормам КПК, не обґрунтував необхідність арешту свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 07.05.2010 року Жмеринським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 . Також слідчий суддя, накладаючи арешт на окреме майно, не обґрунтував правову підставу для його арешту та можливість використання його, як доказ у кримінальному провадженні. Тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково. За таких обставин, АС захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тисменицького районного суду від 25 вересня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000382 від 24.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 213 КК скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно від 24.09.2019 року задовольнити частково.

Накласти арешт - автомобіль марки «Мерседес Бенц», оранжевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 шляхом заборони розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу. Накласти арешт на металобрухт, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля та металеву вагу синього кольору без маркувальних написів, заборонивши використання, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, а саме свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 07.05.2010 року Жмеринським ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Вінницькій області на ім`я ОСОБА_10 , жителя АДРЕСА_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 .

Визначити місце зберігання металобрухту, який знаходився у багажному відділенні вказаного автомобіля та металевої ваги синього кольору без маркувальних написів на території майданчика затриманого транспорту Тисменицького відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області в м. Тисмениця по вул. Л. Українки, 2

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5