Провадження № 11-кп/4820/339/19
Справа № 686/5644/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах засудженого за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_8 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання захисника ОСОБА_7 задовлено частково, зараховано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Хотин Чернівецької області, жителю АДРЕСА_1 , судимому,

строк попереднього ув`язнення з 22.01.2018 року по 07.05.2018 рік в строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вимог відмовлено.

Задовольняючи клопотання захисника, місцевий суд посилався на те, що, з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) та правового висновку Верховного Суду, ОСОБА_8 необхідно зарахувати час попереднього ув`язнення у строк покарання, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 січня 2018 року (день фактичного затримання) по 07 травня 2018 року (день надбрання вироком Кам`янець-Подільлського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2018 року законної сили), оскільки його засуджено за злочин, вчинений 11 травня 2017 року. Вимоги захисника ОСОБА_7 про зарахування за вищезазначеними правилами часу перебування ОСОБА_8 в СІЗО, після вступу вироку в законну силу, до відправлення його до місць відбування покарання, задоволенню не підлягають, оскільки вказаний період не є попереднім ув`язненням.

Захисник ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, вважає ухвалу місцевого суду незаконною, просить її скасувати, в частині відмови у зарахуванні ОСОБА_8 у строк покарання строку його попереднього ув`язнення після проголошення апеляційним судом Хмельницької області 07 травня 2018 року вступної та резолютивної частини ухвали та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подане ним клопотання.

Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, вказує, що імперативним приписом чинного, на час скоєння ОСОБА_8 злочину за який його засуджено, підпункту «г» абзацу 6 ч.5 ст.72 КК України, передбачено, також, включення до строку попереднього ув`язнення перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або учаті у судовому розгляді кримінального провадження. ОСОБА_8 , після проголошення Апеляційним судом Хмельницької області 07 травня 2018 року вступної та резолютивної частини ухвали, продовжував перебувати у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», чекаючи проголошення цим судом повного тексту ухвали 10 травня 2018 року, тому цей строк його перебування у СІЗО з 07 по 10 травня 2018 року, також, має бути зарахований у строк покарання із розрахунку 1 день за 2 дні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання, в разі засудження до позбавлення волі, день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII від 26.11.2015 року.

Цим Законом було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі, в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, яким ч.5 ст.72 КК України викладено в іншій редакції, що передбачає зарахування попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п.106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Аналіз змісту вказаної норми Закону дає підстави стверджувати, що поняття «попереднього ув`язнення» визначається не місцем перебування (знаходження) ув`язненої особи, а безпосередньо строком її ув`язнення та судовими рішеннями у кримінальному провадженні, якими він визначається.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2018 року засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 22.01.2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 07.05.2018 року вказаний вирок залишено без зміни.

Вирок набрав законної сили 07.05.2018 року.

А тому, оскільки ОСОБА_8 в період з 22.01.2018 року по 07.05.2018 року утримувався під вартою (був ув`язненим) у кримінальному провадженні, де вирок не вступив у законну силу, термін його перебування, в цей час, у державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» підставно зараховано як строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, посилання захисника ОСОБА_7 на необхідність у зарахуванні ОСОБА_8 , у строк покарання, терміну його перебування в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», після проголошення апеляційним судом Хмельницької області 07 травня 2018 року вступної та резолютивної частини ухвали до проголошення її повного тексту 10 травня 2018 року є необґрунтованими, так як, момент вступу вироку в законну силу пов`язаний із закінченням встановленого ст.394 КПК терміну на його апеляційне оскарження або (при його оскарженні) з прийняттям рішення у справі вищим судом.

З огляду на викладене, після 07 травня 2018 року, тобто дати вступу вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2018 року в законну силу, період перебування ОСОБА_8 під вартою в установах попереднього ув`язнення, як засудженого, до попереднього ув`язнення не відноситься.

Відтак, всі обставини, на які посилається захисник ОСОБА_7 не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Судді: