Провадження №1-кп/127/326/19
У Х В А Л А
04 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

колегіально у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2017 р. за № 0000150 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, дані ризики не відпали. Обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. За місцем проживання та реєстрації обвинуваченого проживають свідки обвинувачення, які на даний час не допитані судом та на яких може впливати обвинувачений. Вважає, що запобіжний захід застосований вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_11 , позицію якої підтримав обвинувачений, заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Просили суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце реєстрації та місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, немає наміру ухилятися від суду та впливати на потерпілих і свідків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 331 КПК України встановлено, що суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04.02.2019 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19.03.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 19.04.2019 року із одночасним визначенням застави.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 16.06.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 03.08.2019 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2019 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого було продовжено до 07.09.2019 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, раніше не судимий, до затримання мав постійне місце проживання, де проживав з сестрою, бувшою дружиною та дитиною, працював директором ТОВ "Поділля Зерно Інвест".

Вирішуючи дане питання, суд враховує також стадію судового провадження, в межах якого обвинувачений та свідки на даний час судом не допитані, докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

В разі переховування обвинуваченого, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

На думку суду, докази і обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження та ухилятися від суду.

Суд вважає, що позицію сторони захисту про доцільність зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо визнати такою, що ставить під сумнів вище викладені висновки суду, тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 180, 183, 194, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого - залишити без зміни, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 04.09.2019 року до 02.11.2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3