Провадження № 11-сс/4808/217/19
Категорія ст.183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 липня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 вересня 2019 року, включно. Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 постановлено здійснювати у установі виконання покарань м. Івано-Франківська №12.

Слідчий суддя виходив з того, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 вчинив злочини, які відносяться до категорії злочинів середньої та невеликої тяжкості. Зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі досудового розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а саме протоколом огляду місця події від 22.07.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами в їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину; знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, в контексті зазначеного слідчий суддя звернув увагу на те, що, як випливає зі змісту матеріалів клопотання та пояснень учасників процесу, після вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_8 покинув місце події, певний час переховуючись від органу досудового розслідування.

При вирішенні даного клопотання, слідчим суддею було враховано, що, вчиняючи інкриміновані йому дії, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що згідно положень кримінального закону є обтяжуючою обставиною, та в компанії ще двох осіб, проявивши зухвалість та вседозволеність, відчуття безкарності, вчинив насильство щодо працівника правоохоронних органів, який перебував при виконанні своїх професійних обов`язків, завдавши йому тілесних ушкоджень.

Вказана обставина, яка є вкрай негативною з точки зору суспільних стереотипів та суспільної моралі, була враховано слідчим суддею при вирішенні питання щодо можливості не визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, наслідки злочину, його відношення до даного злочину та власну поведінку, вчинення таких дій у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя вважав за необхідне не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_14 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та підозрюваний ОСОБА_8 , подали апеляційній скарги, в яких вказують на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Захисник ОСОБА_14 стверджує, що прокурором не доведено наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а слідчим суддею при постановленні ухвали не виконано вимоги ст. 178 КПК України, оскільки не враховано тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, його вік, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність у підозрюваного родини, розмір шкоди тощо.

Також захисник стверджує, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки до нього не долучено копій матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, зокрема щодо наявності ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що при обранні запобіжного заходу, було порушено його право на захист, оскільки не забезпечено участі захисника в судовому засіданні. Крім того, підозрюваний стверджує, про недоведеність прокурором існування ризиків щодо можливості погрожувати комусь, або переховуватись в подальшому від слідства чи суду.

З цих підстав, захисник ОСОБА_14 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та підозрюваний ОСОБА_8 оскаржувану ухвалу слідчого судді просили скасувати.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційних скарг і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_14 , підтримали доводи апеляційних скарг і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно скасувати з постановленням нової ухвали, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду апеляційної інстанції, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 слідчим суддею в не повній мірі дотримані вимоги ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що 21.07.2019 близько 23.30 год., перебуваючи поряд із дільничною виборчою комісією № 260418, що в с. Акрешори Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , керуючись єдиним злочинним умислом на заподіяння працівникові поліції тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, усвідомлюючи що ОСОБА_10 одягнутий у формений одяг, однострій, працівника поліції і перебуває при виконанні службових обов`язків, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції ОСОБА_10 , повалили останнього на землю, де утрьох нанесли серію ударів по голові та тілу потерпілого, спричинивши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійних саден обличчя, правої китиці, забійної гематоми обличчя, забою м`яких тканин поперекової ділянки хребта.

21 липня 2019 років, слідчий слідчого відділення Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , перебував під час виконання службових обов`язків та у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», виконував покладені на поліцію завдання щодо забезпечення публічної безпеки та громадського порядку на території дільничної виборчої комісії № 260418, що в с. Акрешори Косівського району Івано-Франківської області.

Цього ж дня, близько 23.30 год. ОСОБА_10 під час охорони громадського порядку біля вхідних дверей дільничної виборчої комісії почув крики. Прибувши до вказаного місця до нього звернулася голова дільничної виборчої комісії ОСОБА_17 з приводу припинити протиправні дії ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , які зі слів ОСОБА_17 намагалися зайти у приміщення дільничної виборчої комісії, при цьому наносили удари ногами у вхідні двері.

Працівник поліції ОСОБА_10 з метою припинення незаконних дій висловив законну вимогу вказаним особам припинити зазначені протиправні дій та підійшов підійти до останніх з метою припинити протиправні дії. Однак, ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 не бажаючи виконувати законні вимоги поліцейського, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почали поводити себе зухвало та агресивно, голосно висловлюючись нецензурною лайкою в адресу поліцейського ОСОБА_10 , відмовились виконувати законні вимоги працівника поліції відштовхуючи його в область грудей та передпліччя шарпали за різні частини форменого одягу, однострою, чим вчинили опір поліцейському під час виконання ним службових обов`язків.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до змісту клопотання, на думку органу досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 22.07.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчим суддя вказав на те, що 22 липня 2019 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

Сторона захисту не наводить жодних переконливих тверджень, які б спростовували обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, а саме спроби підозрюваного здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиція сторони захисту про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України, спростовується сукупністю відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах та доводять наявність відповідних ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя не мотивував належним чином неможливість запобігання відповідним ризикам при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

На думку суду апеляційної інстанції, тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та вагомість наявних у клопотанні доказів на доведеність обґрунтованості підозри не є безумовними обставинами для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки важливо враховувати і ряд інших, перелічених діючим кримінальним процесуальним законодавством обставин, які обґрунтовують саму фактичну необхідність застосування в даному випадку такого виду запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя не в повній мірі взяв до уваги характеризуючі дані підозрюваного, адже саме оцінюючи їх в сукупності з іншими доказами, які підтверджують чи спростовують заявлені слідчим ризики, можна зробити остаточний висновок по вирішенню клопотання.

Слідчий суддя звернув увагу на те, що, як випливає зі змісту матеріалів клопотання та пояснень учасників процесу, після вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_8 покинув місце події, певний час переховуючись від органу досудового розслідування.

Крім того, в судовому засіданні слідчому судді надано Рапорт старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_18 від 22.07.2019 року, зі змісту якого вбачається, що в рамках даного кримінального провадження, особи, які є свідками відповідних кримінальних правопорушень, відмовилися надавати пояснення, посилаючись на те, що особи, що підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , негативно зарекомендували себе в с. Акшешори Косівського району, що постійно вчиняють конфлікти з односельчанами.

На думку суду апеляційної інстанції слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що в даному випадку при наявності відповідних ризиків застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Оскільки належного та переконливого обґрунтування з посиланням на докази чи обставини того, що жоден із перелічених у ст. 176 КПК України більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, не вказано як в клопотанні слідчого, так і не доведено прокурором в судовому засіданні, відповідно, слідчим суддею не наведено у судовому рішенні, не враховано в повній мірі особу підозрюваного, враховуючи, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, а заявлені ризики в сукупністю з тяжкістю злочину не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На думку суду апеляційної інстанції, виходячи з обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_8 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням обставин, на які наголошує ст. 178 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, відносно ОСОБА_8 необхідно обрати домашній арешт, що полягає в забороні залишати житло цілодобово.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Тому, на думку суду апеляційної інстанції, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_14 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скасувати та постановити нову ухвалу.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.

- повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками у даному провадженні та іншими особами, які будуть визначені слідчим, прокурором, судом;

- невідкладно здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу апеляційного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити до органу Національної поліції за місцем відбування підозрюваним домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Строк дії ухвали 60 днів із дня проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_8 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3