ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2003/19 Справа № 208/2430/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_5 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011 року за ч.1 ст.115 КК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на відсутність підстав для застосування положень ст. 81 КК України, оскільки ОСОБА_5 не довела своє виправлення, про що свідчить її посередня характеристика та відсутність заохочень за час відбування покарання в ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)".
В апеляційній скарзі засуджена просить ухвалу скасувати та застосувати до неї положення ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_5 посилається на те, що суд не надав належної оцінки її особі. Так, засуджена вказує на те, що за час відбування покарання неодноразово була етапована до різних установ виконання покарань, однак перебуваючи в кожній з них, працювала, приймала активну участь у житті установи та у самодіяльності. При цьому зазначає, що має 4 заохочення, а всі наявні у неї стягнення погашені за спливом строку. Окрім цього, засуджена зауважує, що вину у вчиненому злочині визнала повністю, щиро розкаялась та довела своє виправлення. До того ж, на неї чекає мати похилого віку, яка потребує її нагляду.
Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та її захисника, які підтримала апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженої щодо безпідставної відмови у застосуванні до неї умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді клопотання ОСОБА_5 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від відбування покарання умовно-достроково.
Так, при розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 17 січня 2019 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2011 року змінено, пом`якшено призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року засудженій зараховано у строк покарання строк її попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 20 грудня 2010 року по 22 вересня 2011 року.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року засудженій зараховано в строк покарання строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження в період з 08 вересня 2018 року по 17 січня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Поряд із цим, судом враховано характеристику на засуджену з місць позбавлення волі, згідно з якою вона характкеризується посередньо. За час перебування покарання в установі засуджена має 8 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, та 4 заохочення. Провину у скоєному злочині визнає, але розкаюється не щиро.
Надаючи оцінку наведеним обставинам в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування щодо засудженої ст. 81 КК України.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її умовно-дострокового звільнення.
Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженої, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, її поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженою, є недоцільним.
Доводи ОСОБА_5 про ненадання судом належної оцінки її особі, колегія суддів розцінює як безпідставні.
Як видно з оскаржуваного рішення, суд оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженої.
Вирішуючи питання обґрунтованості вимог засудженої, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується не вперше, за весь час відбування покарання характеризувалась посередньо, мала загалом лише 4 заохочення, які отримані не за останнім місцем відбування покарання, а також 8 стягнень, що вказує на відсутність наміру стати на шлях виправлення.
Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга засудженої задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4