УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Денгруп», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Генеральної прокуратури України та уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
26 липня 2019 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшла скарга ТОВ «Денгруп», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Генеральної прокуратури України та уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

У судове засідання представник ТОВ «Денгруп», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явились, однак звернулись до суду з заявою (вх. № 81633 від 16 серпня 2019 року), в якій просили залишити без розгляду їх скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК України.

Уповноважений прокурор відділу Генеральної прокуратури України та уповноважений слідчий ГСУ ФР ДФС України, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явились та не повідомили суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні осіб, бездіяльність яких оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також враховуючи позицію скаржників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи те, що представником ТОВ «Денгруп» та ОСОБА_3 подано до суду заяву, в якій вони просили залишити без розгляду їх скаргу на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Генеральної прокуратури України та уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду такої скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 26, 303, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Денгруп», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора відділу Генеральної прокуратури України та уповноваженого слідчого ГСУ ФР ДФС України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1