Провадження № 1-кп/522/696/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0008547 від 08.11.2016р. на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Алушта, АРК Крим, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не маючого місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше не судимого,-

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , молдованина, уродженця Республіки Молдова, Калараського району, села Урсарі, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працюючого, не маючого місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого:

- 08.08.2016 року Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,-

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 187 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2016р., приблизно о 12.30 годині, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухались по вул. Пушкінській в напрямку Залізничного Вокзалу в м. Одеса, де на перехресті з вул. Мала Арнаутська помітили незнайомого їм раніше ОСОБА_8 .

У вказаний час ОСОБА_3 вступив в злочинну змову із ОСОБА_4 , направлену на заволодіння майном ОСОБА_8 , яке знаходилось у нього у руках, а саме: рюкзак чорного кольору, який вони визначили предметом свого злочинного посягання.

Розуміючи, що ОСОБА_8 фізично достатньо розвинутий, а тому зможе ефективно протистояти нападу, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 вирішили, що для безпечного заволодінням чужим майном їм необхідно буде зненацька застосувати насильство щодо потерпілого, при цьому використовуючи чисельну перевагу, закрити йому шляхи відходу, напасти на нього, шляхом нанесення останньому значних тілесних ушкоджень, що призведе до втрати орієнтації потерпілого та надасть можливість безпечно та безперешкодно заволодіти предметом свого злочинного посягання.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 підійшли до ОСОБА_8 та почали провокувати конфліктну ситуацію, в ході чого зненацька почали наносити удари руками та ногами в районі обличчя, тулуба та ніг потерпілого. Від даних ударів потерпілий упав на землю, проте обвинувачені продовжували наносити йому удари ногами, від чого потерпілий втратив рівновагу. Спричинивши потерпілому внаслідок своїх навмисних дій тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носа, синця та садна спинки носа, синців правого крила носа, верхніх повік обох очей, синці лобної області зліва, лівої виличної області, які згідно висновку судово-медичної експертизи утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких у ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути рука (стиснута в кулак кість), ноги (у взутті) та інші предмети, дані тілесні ушкодження згідно п. п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , переконавшись, що потерпілий ОСОБА_8 знаходиться в безпорадному стані та втратив орієнтацію, одразу зняли з останнього належний йому рюкзак чорного кольору, в якому знаходився планшет марки «LG», чорного кольору, вартістю 2500 гривень, мобільний телефон марки «LG», чорного кольору, вартістю 2500 гривень та інші особисті речі потерпілого. Потерпілий, відчувши що в нього було відібрано його рюкзак, намагався підвестись, але ОСОБА_4 лівою ногою наніс останньому ще один удар по обличчю, після якого потерпілий ОСОБА_8 вже не зміг піднятись.

Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.

В результаті вказаних злагоджених злочинних дій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 5 000 гривень, чим спричинили потерпілому матеріалний збиток на зазначену грошову суму.

Крім того, 17.05.2016 року під час опрацювання повідомлення, яке надійшло до Приморського районного ВП в м. Одеса ГУ НП в Одеській області від ОСОБА_9 , щодо викрадення з автомобілю ВАЗ 2111 магнітофону, припаркованого за адресою: м. Одеса, Олександрівський проспект, буд. № 37, був здійсненний виїзд за зазначеною адресою, слідчо-оперативною групою у складі: слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 , старшого оперуповноваженого Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_11 , інспектора поліції ОСОБА_12 , старшого сержанта поліції ОСОБА_13 . Під час огляду місця події, працівники поліції побачили невідомого чоловіка, якого наздоганяв інший невідомий чоловік та прочив допомоги затримати грабіжника. Почувши це, лейтенант поліції ОСОБА_10 перебуваючи в фірменому одязі, почав переслідувати особу, на яку показував невідомий чоловік, після чого, він звертався до останнього з вимогою «стояти поліція», на що останній не реагував та продовжував тікати.

В подальшому лейтенант поліції ОСОБА_10 біля будинку № 66, по вул. В. Арнаутській в м. Одесі наздогнав невідомого, однак останній почав вчиняти опір та наніс ОСОБА_10 декілька ударів в область тулуба та голови. При цьому, лейтенант поліції ОСОБА_10 згідно ст. ст. 42, 43 ЗУ «Про Національну поліцію» застосував прийоми рукопашного бою (загиб руки за спингу) та затримав невстановленого чоловіка. В цей момент підбігли інші члени слідчо-оперативної групи та допомогли затримати останнього. Входж зясування обставин, було встанлвено, що цей день, о 13 год. 30 хв. затриманий, яким виявився ОСОБА_4 , здійснив відкрите викрадення мобільного телефону марки «Самсунг» у ОСОБА_14 , на підставі чого ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді забій мяких тканин любової області (якй проявився у вигляді набряку припухлості), які згідно висновку МКЛ № 1 № 1432 від 06.06.2016 року належить до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також ОСОБА_4 визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 2 ст. 345 КК України, окрім цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнали в повному обсязі та підтвердили обставини справи, які описані в обвинувальному акті, просили суд суворо їх не карати, урахувати їх щире каяття у вчиненому злочині.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за його відсутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність у потерпілого матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що дані обставини про особу обвинуваченого та такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у своїй сукупності, а саме що ОСОБА_3 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, враховуючи його тривале перебування під вартою в ОУВП-21, а також з урахуванням відсутності з боку потерпілого ОСОБА_8 матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_3 , які у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину і ступінь небезпеки винної особи, дають підстави суду для застосування ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 містять склад злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками:

- за ч. 2 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб;

- за ч. 2 ст.345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесих ушкоджень у зв`язку з виконаннями цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має двох неповнолітних дітей 2007 року народження та 2012 року народження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому злочині.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку раніше призначеного покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів призначити підсудному покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі,- відсутній

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_3 із залу суду у зв`язку із відбуттям призначеного судом покарання.

Зарахувати підсудному ОСОБА_3 в термін відбування покарання, термін фактичного затримання, а саме з 08.11.2016р. по 10.11.2016р., а також строк тримання під вартою з 10.11.2016 року до дати винесення судового рішення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років із конфіскацією майна з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 /семи/ років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання, призначеного Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2016р., остаточно призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до вступу рішення до законної сили залишити без змін.

Термін відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання з 08.11.2016 року.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, в строк покарання засудженому ОСОБА_4 строк фактичного затримання з 08.11.2016р. по 10.11.2016р., а також строк тримання ОСОБА_4 під вартою з 10.11.2016 року до дня набрання чинності судового рішення.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:

- рюкзак чорного кольору з ременями для носіння на плечах, - виданий під зберігання потерпілому ОСОБА_8 , - вважати повернутим за належністю;

- CD-R диск з відображенням подій від 08.11.2016 р. зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

20.11.2019