Провадження № 1-в/643/379/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Терещенко В.В., стягувача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кувічка А.В. про привід боржника ОСОБА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кувічка А.В. (далі державний виконавець) звернувся до суду з поданням, в якому просить: застосувати до боржника ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , примусовий привід до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області; доручити виконання ухвали про привід боржника Московському відділу поліції ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у Московському відділі державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 57939185 по примусовому виконанню виконавчого листа 640/10318/16-к від 25.052017 року, виданого Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 (далі божник) на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 9000,00 грн. На адресу боржника неодноразово направлялись виклики з вимогою з`явитись на прийом до державного виконавця, проте боржник на прийом не з`являється. 10.06.2019 року та 08.07.2019 року державним виконавцем здійснювались виходи за адресою місця проживання боржника, проте мешканці квартири були відсутні. Вказані обставини свідчать про факт навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду шляхом неповідомлення державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування. Враховуючи те, що у державного виконавця відсутні відомості про місце проживання, перебування та місцезнаходження боржника, існують підстави для приводу останнього.

Державний виконавець в судові засідання, в тому числі в судове засідання 31.10.2019 року, не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання державного виконавця та приводі боржника.

Боржник ОСОБА_2 в судові засідання, в тому числі в судове засідання 31.10.2019 року, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судові повістки про виклик, що направлялись за адресою місця проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1 , не отримувались адресатом та повертались у зв`язку із закінченням терміну зберігання у відділенні поштового зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 9000,00 грн. виданий Київським районним судом м. Харкова 25.05.2017 року на підставі вироку вказаного суду від 22.12.2016 року.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Абзацом другим ч. 1 ст. 539 КПК України передбачено, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.
Як вбачається з положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а також практики Європейського суду з прав людини, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), врегульовані розділом VI ЦПК України. Питання про здійснення приводу або оголошення розшуку боржника врегульовані ст. 438 ЦПК України.
Враховуючи наведені вище положення законодавства України, подання державного виконавця про привід боржника ОСОБА_2 розглядається судом в порядку кримінального судочинства з урахуванням положень розділу VI ЦПК України, зокрема ст. 438 ЦПК України.
Дослідивши доводи клопотання, матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.
Згідно ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Положеннями ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.
Таким чином, розшук та привід боржника є різними за своїм змістом та підставами процесуальними заходами.
Так, підставою для приводу боржника є неявка боржника без поважних причин за викликом виконавця, підставою для розшуку відсутність відомостей про місце проживання, перебування боржника.
Оцінюючи доводи клопотання та надані державним виконавцем докази на предмет доведення відсутності поважних причин неявки боржника до державного виконавця, суд керується таким.
В матеріалах подання відсутні докази отримання боржником викликів державного виконавця. Так, в матеріалах справи містяться дані щодо здійснення державним виконавцем одного виклику боржника на 20.06.2019 року та квитанція про оплату поштового відправлення. Дані щодо отримання вказаного виклику боржником, матеріали справи не містять (а.с. 9).
Згідно актів від 10.06.2019 року та 08.07.2019 року, державним виконавцем здійснювались виходи за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , проте мешканці вказаної квартири були відсутні (а.с. 8, 13). Враховуючи наведене, вказані акти не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами виклику боржника до державного виконавця у встановленому законодавством порядку та відсутності поважних причин неявки боржника до державного виконавця.

Матеріали справи не містять даних відносно того, що державним виконавцем здійснювались запити до компетентних органів з метою встановлення зареєстрованого місця проживання боржника.

Інші надані державним виконавцем докази, а саме копія постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, витяги з державних реєстрів, запити щодо наявності у боржника рахунків, доходів, транспортних засобів тощо, також не можуть бути оцінені судом в якості належних та допустимих доказів виклику боржника до державного виконавця та його неявки без поважних причин.

Враховуючи наведене, з матеріалів справи суд позбавлений можливості встановити, що боржник належним чином викликався до державного виконавця, зокрема що відповідні виклики направлялись за його зареєстрованим місцем проживання, а також що причини його неявки є неповажними.

Крім того, суд звертає увагу, що державним виконавцем в обґрунтування подання зазначено, що зазначені ним в поданні обставини свідчать про факт навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду шляхом неповідомлення державного виконавця про зміну місця проживання чи перебування. Також державним виконавцем в поданні зазначено, що у нього відсутні відомості про місце проживання, перебування та місцезнаходження боржника.

Вказані висновки та доводи державного виконавця свідчать про наявність підстав для розшуку, а не приводу боржника, оскільки зміна місця проживання боржника та відсутність відомостей про місце проживання останнього, унеможливлюють належний виклик боржника до державного виконавця та позбавляють суд можливості зробити висновки про неповажність причин неявки за викликом.

З метою уточнення даних, викладених в поданні, а також уточнення вимог подання, судом на адресу начальника Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області було направлено листа, в якому суд просив забезпечити явку державного виконавця в судове засідання, призначене на 31.10.2019 року.

Вказаний лист отриманий адресатом 21.10.2019 року, проте в судове засідання 31.10.2019 року державний виконавець не з`явися, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене, а також позицію стягувача, яка наполягала на розгляді подання 31.10.2019 року, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

За таких обставин, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, а також доводи подання, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для приводу боржника.

Вимоги щодо оголошення розшуку боржника, державним виконавцем не заявлялись.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні подання. Одночасно суд роз`яснює державному виконавцю, що відмова в задоволенні подання не позбавляє державного виконавця права повторно звернутись з поданням до суду.

Керуючись ст. 128, 369-372, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кувічка А.В. про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.
Повний текст ухвали буде оголошено 04 листопада 2019 року о 15-00 год.

Суддя Д.А. Крівцов