Справа № 203/2014/19
Провадження № 1-кс/0203/457/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

18 червня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання, складене слідчим за погодженням з прокурором, про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що 14 травня 2019 року, ОСОБА_4 , який з 23.11.2018 року обіймає посаду начальника Павлоградського міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, знаходячись на прибудинковій території Павлоградського міськрайонного управління ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, розташованої в місті Павлограді, вул. Дніпровська, буд. 129, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, на свою незаконну вимогу одержав від регіонального менеджера ТОВ «Вест Петрол Маркет» ОСОБА_5 неправомірну винагороду матеріального характеру у вигляді 10 паливних талонів автозаправної станції об`ємом 100 літрів бензину А-95, 20 паливних талонів автозаправної станції «WOG» об`ємом 200 літрів газу LPG MUSTANG, 10 паливних талонів автозаправної станції «WOG» об`ємом 100 літрів дизельного пального за травень, червень та липень місяць 2019 року, за невчинення в інтересах останнього дій з використанням наданої йому влади та службового становища шляхом не прийняття участі у перевірках в межах повноважень при здійсненні державного нагляду щодо дотримання вимог чинного законодавства, не вжиття заходів щодо усунення порушень вимог закону і притягнення винних у таких порушеннях осіб до відповідальності відповідно до закону, не складання протоколів про порушення адміністративного законодавства у відповідній сфері за недотримання вимог, норм, стандартів санітарного законодавства а автозаправних станціях «WOG», які розташовані в межах Павлоградського району Дніпропетровській області.
14 травня 2019 року ОСОБА_4 затримано, за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а 15 травня 2019 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчий обґрунтовуючи своє клопотання, зазначає, що у досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на майно підозрюваного, з метою конфіскації майна як виду покарання.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, про місце та час судового розгляду повідомлялись належним чином.
За змістом ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядком.
Згідно зі п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.
Згідно із ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Водночас, п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України визначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
На підставі п. 3-1 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно зі ст. 94 КПК України, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відтак, у клопотанні слідчого зазначено дві земельні ділянки та один житловий будинок, на які він прохає накласти арешт, а саме: земельна ділянка площею 1 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 259, кадастровий номер :01:003:893, розташована Юр`ївському районі Дніпропетровської області; земельна ділянка прощею 0,1067 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 59, кадастровий номер :02:001:0610, розташована по АДРЕСА_1 ; житловий будинок площею 84,1 кв. м., реєстраційний номер майна 36112244, розташованого по АДРЕСА_1 .
Однак, в клопотанні слідчого відсутні документи, які б підтверджували право власності на майно, що належить арештувати, а так само не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, адже в клопотанні відсутні відповідні документи щодо земельної ділянка площею 1 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 259, кадастровий номер :01:003:893, розташована Юр`ївському районі Дніпропетровської області.
Натомість в клопотанні міститься інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, із якого вбачається, що відповідній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:003:0893, замість помилково визначеного в клопотанні :01:003:893, що загалом свідчить про неможливість виконання завдання, для якого слідчий звернувся із клопотанням, адже самостійне визначення слідчим суддею належного кадастрового номеру, від`ємного від визначеного слідчим в його клопотанні, неминуче призведе до порушення принципу диспозитивності, в частині вирішення слідчим суддею питань, що внесені його розгляд стороною кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, доходжу висновку щодо необхідності часткового задоволення клопотання слідчого.
Керуючись ст. ст. 94, 110, 131, 132, 170, 171, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000115, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України частково задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження відповідного майна, а саме:
-земельної ділянки прощею 0,1067 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 59, кадастровий номер :02:001:0610, яка розташована по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7532890, дата реєстрації 30.10.2014 року, підстава виникнення права власності державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ДП №025653 від 19.12.2001 року;
-житловий будинок площею 84,1 м. кв., реєстраційний номер майна 36112244, розташованого по АДРЕСА_1 , дата державної реєстрації 29.02.2012, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу №702 від 09.06.1993 року.

В решті клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1