Справа № 638/2007/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 06.01.2018 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Харківської області с. Липкуватівка, українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.12.2003 Нововодолазьким районним судом за ч.3 ст. 185, ч 2 ст. 186,ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, на 4 роки позбавлення волі; 24.05.2005 Нововодолазьким районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці 15 діб; 16.10.2012 року Нововодолазьким районним судом за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України до 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна; 28.12.2016 року Київським районним судом за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений з іспитовим строком; 08.02.2017 року Орджонікідзевським районним судом за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, Київським районним судом м. Харкова від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 (три) роки,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
ОСОБА_4 22.12.2017 року близько 13 год. 20 хв. прибув дл приміщення магазину «Єва» розташованого за адресою: м. Харків, пр. Л. Свободи, 31, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагаченняза рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав з торгівельного стелажу майно, що належить ТОВ «РУШ», , а саме: парфумовану воду парфумовану воду жіночу «Ангел Шліссер Ессеншіал» обємом 100 мл. у флаконі, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №385 від 09.01.2019 1499 грн. Після чого ОСОБА_4 покинув приміщення магазину «Єва», пройшовши повз касову зону з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми діями майнову шкоду потерпілому ТОВ «РУШ» на загальну суму 1499,00 грн.
Крім того, ОСОБА_4 26.12.2017 року близько 15 год. 30 хв. маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в ТЦ «РОСТ», за адресою: АДРЕСА_2 де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_5 ». Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 перебуваючи в магазині «Adidas» взяв декілька речей та зайшов із ними до примірочної, далі впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав спортивний костюм «Adidas», який належить ФОП « ОСОБА_5 », вартістю згідно висновку судово-товарозначої експертизи №265/378 від 15.01.2018 року 699,75 грн. Після чого ОСОБА_4 покинув приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », пройшовши повз касову зону з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд спричинивши своїми діями майнову шкоду потерпілому ФОП « ОСОБА_5 » на загальну суму 699,75 грн.
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють фактичних обставин правопорушення, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій. За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії за ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ТОВ «РУШ» та ФОП « ОСОБА_5 ».

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше судимий, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2018 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Пленум Верховного Суду України в Постанові №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визначається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог статті 65 Кримінального кодексу України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що за ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Суд враховує, що по кримінальному провадженню №0000034 від 06.01.2018 року епізод вчинено 22.12.2017 року, та 26.12.2017 року тобто до епізодів за які засуджено ОСОБА_4 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 08.05.2018 року, які були вчинені 29.12.2017 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання.
Представником потерпілого ТОВ «РУШ» заявлено цивільний позов на суму 1499 грн.

Відповідно до вимог ч.1 та ч. 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог ст. 374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, а також підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Вивчивши предмет та зміст цивільного позову, суд вважає, що він підлягає задоволенню з огляду на те, що вина ОСОБА_4 встановлена, а розмір шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №385 від 11.01.2018 року.

Судові витрати по відшкодуванню вартості проведених по справі судово- товарознавчої експертизи №385 від 11.01.2018 року на суму 715,00 гривень, №265/378 від 15.01.2018 року, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, речі передані на зберігання вважати повернутими власнику.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю призначених йому покарань шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3(три) місяці.
Речові докази вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «РУШ» відшкодування майнової шкоди у розмірі 1499,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи 385 від 11.01.2018 року на суму 715,00 грн., №265/378 від 15.01.2018 на суму 858,00 грн.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 м. Харкова.
Строк відбування покарання обчислювати з 22 лютого 2018 року, тобто з дня фактичного затримання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши час перебування під вартою з 22 лютого 2018 року по набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя