Провадження №1-в/127/458/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у режимі відеоконференції з Державною установою "Вінницька виправна колонія (№86)" клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Війтівка Бершадського району Вінницької області, проживаючого до засудження: АДРЕСА_1 , неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

16.03.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

10.07.2012 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

22.11.2012 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

28.05.2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

03.07.2013 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

По даній справі засуджений 22.02.2017 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника Державної установи «Вінницька

виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 Кримінального кодексу України.

Клопотання мотивоване тим, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Вінницька виправна колонія (№86)", має заохочення, працевлаштований.

В судовому засіданні у режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити. Пояснив, що в установі він працевлаштований, до дисциплінарної відповідальності притягувався, має заохочення.

В судовому засіданні представник Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_5 пояснив, що засуджений в установі працевлаштований, був заохочений адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності притягувався, однак стягнення зняті у встановленому законом порядку, характеризується загалом позитивно. При вирішенні клопотання засудженого покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини. Засуджений неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, і хоча стягнення зняті у встановленому законом порядку, вважає, що це свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 22.02.2017 року Бершадським районним судом Вінницької області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням положень ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Початок строку покарання рахується з 21.03.2016 року, кінець строку покарання 17.09.2019 року.

Станом на 17.03.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.

Частинами 1- 2 статті 81 Кримінального кодексу України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно положень частини 3 статті 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що засуджений до Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)» прибув 10.04.2017 року.
Засуджений був працевлаштований та отримував заробітну плату, однак не протягом усього часу відбування покарання.
За виконання обов`язків і додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, засуджений був п`ять разів заохочений, має три дисциплінарних стягнення, які зняті у встановленому законом порядку.

Як вбачається з характеристики засудженого, затвердженої начальником Державної установи «Вінницька виправна колонія (№86)», яка міститься в матеріалах особової справи, засуджений працевлаштований, за час відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно, за сумлінну поведінку був заохочений адміністрацією установи, режим відбування покарання порушував, до дисциплінарної відповідальності притягувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Соціально-корисні зв`язки з родиною підтримує.
Під дію ст. 101 Кримінально-виконавчого кодексу України підпадав по відбуттю 1/3 частини строку покарання 17.09.2016 року. Рішенням комісії установи засудженому відмовлено в переведені до дільниці соціальної реабілітації, тому що він не стає на шлях виправлення.

Під дію ст. 82 Кримінального кодексу України підпадав по відбуттю 1/2 строку призначеного покарання 17.06.2017 року. Рішенням комісії засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, так як він не став на шлях виправлення.

Під дію ст. 81 Кримінального кодексу України підпадав по відбуттю 2/3 строку призначеного покарання 17.03.2018 року. Рішенням комісії засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, так як він не довів своє виправлення.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17.01.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання начальника Державної установи "Вінницька виправна колонія (№86)" про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.

Суд зазначає, що виходячи з приписів ст. 81 Кримінального кодексу України, головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а саме виправлення засудженого, що доводиться сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період відбування покарання у виправній установі.

Разом з тим, висновки про те, чи довів засуджений своє виправлення можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

Як вбачається із матеріалів клопотання та матеріалів особової справи, ОСОБА_3 раніше неодноразово був засуджений, в тому числі, за вчинення умисних корисливих злочинів, однак, після звільнення з місць позбавлення волі знову скоював нові злочини. Наведене свідчить про значну суспільну небезпеку засудженого та схильність останнього до вчинення злочинів.

Суд зазначає, що наявність заохочень, сама по собі не доводить виправлення засудженого в розумінні положень ч. 2 ст. 81 Кримінального кодексу України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що засуджений неодноразово за час відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності, і хоча стягнення зняті у встановленому законом порядку, на думку суду, це свідчить про те, що засуджений не довів своє виправлення.

При цьому, суд зазначає, що зняття дисциплінарних стягнень під час відбування покарання, не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Суддя