Справа № 191/2143/19
Провадження № 1-в/191/454/19
У Х В А Л А
іменем України

03 вересня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

представника Синельниківської ВК№94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з матеріалів справи, характеристики та довідки з особової справи №190-И-17 засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: - 16.02.2017р. Покровським районним судом Дніпропетровської області за ст. ч.1 ст.122, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 ч.1 КК України до 4 років1 місяця позбавлення волі.

У цій справі засуджений: 04.07.2017 року Жовтневим районним судом Дніпропетровської області, за ст. 153 ч. 1, ст.15 ч.2-ст.153 ч.2, ст.187 ч.1, ст.187 ч.2, ст. 70 ч.1, КК України до 8 років позбавлення волі. Залік: з 05.04.2016р. по 20.06.2017 р. включно день за два.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 року на підставі ст.72 ч. 5 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 21.06.2017 року по 09.10.2017 р. день за два. Початок строку: 05.042016 року. Кінець строку: 01.10.2022 року.

Перебуваючи в СІ-3 м. Дніпропетровська засуджений ОСОБА_5 до праці не залучався по не залежним від нього причинам.

До Синельниківської ВК-94 прибув 01.11.2017 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, має три заохочення які були надані йому за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, має одне погашене стягнення. На теперішній час залучається до участі в благоустрою в установі. До роботи ставиться добре, поставлені завдання виконує охоче, не потребує постійного контролю на робочому місці.

Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них не завжди правильно. Від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи не ухиляється. У вільний від роботи час читає багате книжок, дивиться новини та науково-популярні телепередачі, приймає участь у диференційованій програм: виховного впливу « фізкультура та спорт».

Відносини в колективі будує з різною категорію засуджених, авторитетом серед них користується. За характером відкритий, спокійний, не піддається негативному впливу з боку інших засуджених. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує в чистоті.

Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування, стосунки задовільні. На профілактичному обліку не перебуває. Стан здоров`я задовільний.

Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, та розкаюється у вчиненому.

Переводу до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України підлягає по відбуттю 1/3 строку, тобто з 20.09.2017 року. Матеріали розглянуті комісією установи 30.11.17р. на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 1/2 строку, тобто з 01.10.2018 року. ( 3 урахуванням ст.72 ч.5 КК України).
30.11.2018 на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, як особі що не стала на шлях виправлення.

Умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 01.02.2020 року. ( 3 урахуванням ст.72 ч.5 КК України).
З 01.11.2017 р. відбуває покарання у Синельниківський виправній колонії №94 Дніпропетровської області. На теперішній час не залучається до участі в благоустрою в установі. Характеризується позитивно, має 1 погашене стягнення та 3 заохочення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка на даний час відбула частину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, тобто з 01.10.2018 року (з урахуванням ч.5 ст.72 КК України), при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_5 неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв злочини.
Згідно з вироком Жовтневого районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2017 року, ОСОБА_5 засуджений за тяжкі умисні злочини до 8 років позбавлення волі.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_5 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього дії ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1