Справа № 473/1584/19
Номер провадження1-кп/473/207/2019
ВИРОК
іменем України

"27" травня 2019 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження №0000578 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно- технічною освітою, офіційно не працює, одруженого, постійного місця мешкання не має, судимого 14 червня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
26.03.2019 року приблизно о 13.00 год, ОСОБА_5 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до ОСОБА_6 , на спортивному велосипеді «Titan Expert 26», приїхав ОСОБА_4 . Останній залишив велосипед на території подвір`я, а сам зайшов в приміщення літньої кухні, де знаходився ОСОБА_6 . Перебуваючи на території подвір`я, за вказаною адресою, ОСОБА_5 помітив велосипед ОСОБА_4 . В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_4 , а саме велосипеду «Titan Expert 26» вартістю 4000,00 гр. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення велосипеду, скориставшись відсутністю господаря та будь яких інших осіб, ОСОБА_5 , таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав з території подвір`я належний ОСОБА_4 велосипед « Titan Expert 26», яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. В результаті таємного викрадення майна потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальні збитки на суму 4000,00 грн.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

27 травня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпілий та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0000578 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2018 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. ОСОБА_5 із запропонованим видом та мірою покарання згоден.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та потерпілий просили затвердити угоду про примирення, укладені муж ними.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Під час судового засідання, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, відсутність матеріальних збитків, завданих злочином, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення від 27 травня 2019 року підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 373, ст. ст.374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 27 травня 2019 року , що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та, на підставі угоди про примирення від 27 травня 2019 року ,призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 червня 2018 року і остаточно до відбуття призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 травня 2019 року до виконання, після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1