Справа № 146/1180/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження № 146/1180/18, що зареєстроване в ЄРДР 21 січня 2018 року за №0000025 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна вища, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом, інвалідом та учасником АТО не є, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, працюючому водієм Томашпільського районного центру первинної медико-санітраної допомоги, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2018 року біля 02:00 год ОСОБА_6 , перебуваючи на площі Т.Шевченка в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області, підійшов до ОСОБА_8 , який в той час перебував на водійському сидінні в автомобілі марки «Фольксваген Джетта», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою зробити останньому зауваження з приводу того, щоб він не керував автомобілем на вказаній площі, оскільки там ходять люди.

В подальшому, в ході виниклої суперечки ОСОБА_6 , умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 декілька ударів своїми руками в область потиличної ділянки голови.

В наслідок вищезазначених дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, які згідно висновку експерта № 40-к від 13 квітня 2018 року відносяться до легкого ступеня тяжкості.

На початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнавав, в подальшому визнав частково та пояснив суду, що 21 січня 2019 року біля 02:00 год повертаючись з дискотеки та коли проходив через площу Т.Шевченка в смт. Томашпіль повз нього проїхав автомобіль марки «Фольксваген Джетта», який майже здійснив на нього наїзд. Підійшовши до вказаного автомобіля та відкривши двері авто зі сторони водія, за кермом він побачив ОСОБА_8 , якому зробив зауваження за небезпечне керування автомобілем, вказав, що той майже не збив його. У відповідь ОСОБА_6 почув нецензурну лайку у свою адресу. Під час розмови із ОСОБА_8 обвинувачений почув від ОСОБА_8 різкий запах алкоголю та повідомив, що викличе працівників поліції. Почувши це, ОСОБА_8 намагався завезти автомобіль та залишити місце події. Тоді обвинувачений спробував його зупинити та витягнути з салону автомобіля, взявши при цьому своєю правою рукою за потиличну ділянку голови ОСОБА_8 , а лівою за праву руку останнього. Крім того зазначив, що наніс ОСОБА_8 своєю долонею один удар в облать потиличної частини голови. Після чого ніяких дій відносно ОСОБА_8 не вчиняв, між ними була лише словесна суперечка. Також вказав, що оскільки ОСОБА_8 хотів їхати далі, він викликав працівників поліції. В цей час, біля автмобіля зібрався натовп, який також повертався з дискотеки та перекрив рух автомобілю. Що відбувалося далі йому не відомо, оскільки він поїхав додому. Чи наносив ще хтось ОСОБА_8 тілесті ушкодження він також не знає. Чи складався відносно ОСОБА_8 протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння йому не відомо, оскільки працівників поліції до моменту його перебування на вказаному місці ще не було. Поданий потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов не визнає.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 пояснила суду, що 21 січня 2018 року її син ОСОБА_8 разом із своїми друзями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебували на дискотеці в смт. Томашпіль. Коли поверталися додому, за кермом автомобіля перебував ОСОБА_9 , який був за кермом автомобіля, зробивши коло він вийшов з машини, а її син пересів на водійське сидіння. В цей час до автомобіля підійшов ОСОБА_6 та наніс її сину удар кулаком в голову та груди, після чого підійшла інший хлопець та витягнув ОСОБА_8 з машини на вулицю, де йому продовжили завдавати ударів. Через деякий час хтось із присутніх викликав поліцію та сина було доставлено у відділ поліції. Після чого вона завезла ОСОБА_8 на СМЕ для встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Через тиждень після побиття у ОСОБА_8 стався інсульт та він деякий час лікувався в м. Вінниця, там було встановлено, що біля серця утворився тромб, після чого їздили на обстеження в м. Київ, а ще через деякий час ОСОБА_8 помер. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що в січні 2018 року разом із потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були на дискотеці в смт. Томашпіль. Коли поверталися додому, автомобілем піднялися вверх на площу та зробили там два-три кола. Тоді ОСОБА_10 зупинив автомобіль та вийшов з нього. Після чого за кермо пересів ОСОБА_8 задля того аби прогріти двигун, оскільки було холодно. В цей час до машини підійшло декілька хлопців, які перебували у стані алкогольного сп`яніння та почали витягувати його із-за водійського сидіння, однак не змігши витягнути потерпілого на вулицю, почали наносити ОСОБА_8 удари руками в область обличчя та голови. При цьому, ОСОБА_6 наніс декілька ударів. Після чого, ОСОБА_8 пересів на пасажирське сидіння. Крім того зазначила, що ОСОБА_6 підійшов перший та нанісши декілька ударів та відійшов від авто, а інша особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, надалі продовжував завдавати удари. Також вказала, що під час того як ОСОБА_8 намагалися витягнути з салону автомобіля, то розірвали йому куртку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що разом із потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували на дискотеці. Перед тим як мали повертатися додому ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля, проїхав у верх площі та зробив там декілька кіл. Після чого вимкнув двигун авто, вийшов з машини та кудись пішов, а на водійське сидіння пересів ОСОБА_8 щоб прогріти авто. В цей час до автомобіля підійшов ОСОБА_6 та сказав, що під час того, як вони автомобілем робили кола майже не збили його. Після чого, почав наносити ОСОБА_8 удари та намагався витягнути з салону автомобіля, порвавши при цьому куртку потерпілого. Тоді до автомобіля підійшов інша особа, а ОСОБА_6 почав розмовляти з кимось по телефону, сів в автомобіль та поїхав, після чого не повертався на місце події. Вказав, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 біля двох-трьох ударів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в 2018 році, більш точної дати він не пам`ятає, він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 автомобілем марки «Фольксваген Джетта», який належить батькові потерпілого поїхали на дискотеку в смт. Томашпіль. За кермом автомобіля перебував він, так як ОСОБА_8 попросив його аби він сів за кермо. Біля входу на місцевий ринок він припаркував автомобіль та вони всі разом пішли на дискотеку, а після її закінчення, тим же складом вийшли з приміщення та сіли в автомобіль. Вказаним автомобілем він піднявся вверх площі Т.Шевченка та біля магазину «Мобілочка» зробив два-три кола. Після чого заглушив автомобіль та пішов в туалет. Повернувшись через 30-40 хвилин, він помітив біля автомобіля працівників поліції та велике скупчення людей. Зі слів знайомих йому стало відомо, що ОСОБА_8 було нанесено тілесні ушкодження. Згодом ОСОБА_8 йому розповів, що тілесні ушкодження йому наносив ОСОБА_6 та інша особа матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження. При цьому зазначив, що коли повернувся до автомобіля, то ОСОБА_6 на місці події вже не було, а бачив лише іншого хлопця. Також ОСОБА_8 йому розповідав, що згодом відносно нього було складено протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що є товаришем ОСОБА_8 та був понятим під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній розповідав про обставини та механізм завдання йому тілесних ушкоджень. Зі слів ОСОБА_8 коли він разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поверталися з дискотеки, яка розташована в смт. Томашпіль до автомобіля підійшов ОСОБА_6 та почав завдавати ОСОБА_8 удари руками в область обличчя та голови та намагався витягнути останнього з автомобіля, розірвавши при цьому куртку ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_8 хотів пересісти на пасажирське сидіння, підійшов інший хлопець та також почав бити потерпілого. Зазначив, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 пересів лише задля того, аби прогріти авто. Також вказав, що ОСОБА_6 наніс біля двох-трьох ударів, після чого кудись пішов.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив суду, що також був понятим під час проведення слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_8 розповідав про факт завдання йому тілесних ушкоджень. Так, зі слів ОСОБА_8 , після того, як шофер вийшов з салону автомобіля, ОСОБА_8 пересів на водійське сидіння щоб прогріти авто. В цей час підійшов ОСОБА_6 та зі слова, що його ледь не збили, почав наносити ОСОБА_8 удари кулаками та намагався витягнути з авто. Коли ОСОБА_6 тягнув ОСОБА_8 з машини, то розірвав на останньому куртку. Вказав, що один удар був нанесений в голову потерпілого, а решта ударів була нанесена в груди та руку.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в липні 2018 року був запрошений у якості понятого під час проведення слідчого експерименту, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_6 показав мезанізм заподіяння удару рукою в область потилиці ОСОБА_15 та як витягував останнього з салону автомобіля.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується іншими доказами у справі, а саме:

-протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21 січня 2018 року ОСОБА_8 згідно якої останній вказав, що 21 січня 2018 року біля 02:00 год на площі Т.Шевченка ОСОБА_16 завдав йому тілесні ушкодження (а.с. 38 т.2);

-висновком експертів № 40-к від 02 квітня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, синців на зовнішній поверхні середньої третини правого плеча, зовнішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, зовнішній поверхні нижньої третини правого передпліччя, передній поверхні правого коліна, зовнішній поверхні лівого коліна, внутрішньо суглобного перелому дистального епіфіза лівої променевої кістки з незначним зміщенням уламків та відриву шиловидного відростка лівої ліктьової кістки. Зазначені вище тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати строку, вказаному у «Постанові» про призначення судово-медичної експертизи 21.01.2018 року. Внутрішньосуглобовий пеерлом лівих ліктьової та променевої кісток спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я та належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (п. 2.2.1 в) «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень»), за механізмом утворення міг виникнути внаслідок падіння на випрямлену ліву руку, розігнуту в променево-зап`ястковому суглобі, що узгоджується з обставинами, на які посилається ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , у протоколах слідчих експериментів за їх участю. Забій м`яких тканин голови, синці на руках та ногах ОСОБА_8 , як кожен окремо, так і всі в сукупності належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.2 б) «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень» вказані тілесні ушкодження механізм їх виникнення узгоджується з показами, викладеними ОСОБА_8 у «Протоколі допиту» від 22.01.2018 року (…наніс мені два удари в область голови…наносив мені…ногами удари по різних частинах тіла…бив в область рук та ніг…) та ОСОБА_9 у «Протоколі допиту свідка» від 22.01.2018 року: (почав наносити ОСОБА_17 … ногою удари по різних частинах тіла… бив його в область рук та ніг…) (а.с. 49-53 т. 2);

-протоколом слідчого експерименту від 31 липня 2018 року за участі ОСОБА_16 під час проведення якого обвинувачений розповів про події, що відбувалися 21 січня 2018 року біля 01:50 год на площі Т.Шевченка в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області та продемонстрував механізм нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 (а.с. 54-56 т. 2);

-фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту (а.с. 57-58 т.2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 березня 218 року за участі свідка ОСОБА_11 відновідно до якого свідок в деталях розповіла про події, що відбувалися в ніч з 20 на 21 січня 2018 року. Так ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 два удари в область голови, а далі за лівий карман куртки, в якій був одягнений ОСОБА_8 почав витягувати його з салону автомобіля. Більше будь-яких тіесних ушкоджень ОСОБА_16 потерпілому не завдавав, а далі і зовсім пішов. Крім того, свідок ОСОБА_11 продемонструвала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 обвинуваченим (а.с. 62-66 т. 2);

-відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 , збереженим на на оптичний носій DVD диск (а.с 67 т. 2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06 березня 218 року за участі свідка ОСОБА_9 відновідно до якого свідок розповів про обставини вчиненя ОСОБА_6 злочину та продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 обвинуваченим (а.с. 68-78 т. 2);

-відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , збереженим на на оптичний носій DVD диск (а.с 72 т. 2);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 16 березня 218 року за участі потерпілого ОСОБА_8 під час проведення якого встановлено, що 21 січня 2018 року біля 02:00 год ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів в область голови, після чого намаггався витягнути його з салону автомобіля за верхній одяг, в результаті чого розірвав куртку. Крім того потерпілий продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень (а.с. 73-79 т. 2);

-відеозаписом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 , збереженим на на оптичний носій DVD диск (а.с 80);

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.
Заслухавши пояснення обвинуваченого, інших учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано державним обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановленні.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до злочинів невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, також, суд враховує і досудову доповідь органу пробації, який зазначає, що виправлення особи ОСОБА_16 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. окремих осіб) та на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді штрафу.
Крім того, ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином.
Зокрема, в обгрунтування своїх позовних вимог в частині матеріальних збитків ОСОБА_4 посилаються на те, що внаслідок нанесення ОСОБА_16 тілесних ушкоджень її синові ОСОБА_8 в останнього загострилась тяжка хвороба в результаті чого на лікування було затрачено 21650 грн. Крім того вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер. Також просила стягнути з обвинуваченого на свою користь 10400 грн за надання професійної правничої допомоги та матеріальну допомогу, розмір якої розцінює у сумі 42000 грн.
На зазначений позов стороною захисту був поданей відзив, у якому зазначено що обвинуваченний позов не визнає.
Так, згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, потерпілим по даному кримінальному провадженню було визнано ОСОБА_8 , тобто особу, якій безпосередньо кримінальним правопорушенням було завдано тілесні ушкодження.
Як вбчачаєтсья з матеріалів справи, ОСОБА_8 помер.
Після смерті сина, на досудовому розслідуванні потерпілую було визнано маму- ОСОБА_4 , проте суд не погоджується з такою позицією за наступних підстав.
Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
З вищевикладеного вбачається, що потерпілим може бути визнано особу, яка є близьким родичем чи членом сім`ї особи, якій кримінальним правопорушенням завдано шкоду, тільки у випадках: 1) якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи; 2) особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви. При цьому смерть особи має перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення. Якщо особа, якій заподіяно шкоду, померла після вчинення кримінального правопорушення, але з інших причин, то її близькі родичі чи члени сім`ї не мають права на визнання їх потерпілими.
З огляду на зазначене, враховуючи, що смерть ОСОБА_8 не перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із вчиненням злочину, суд вважає, що мати потерпілого ОСОБА_8 не може бути потерпілою у даному кримінальному провадженні.
Враховуючи наведене, цивільний позов задоволенню не підлягає, оскільки обвинувачення є приватним та право на відшкодування шкоди за життя мав би покійний ОСОБА_8 .
Речові докази відсутні.
Процесуальних витрат у справі немає.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченогоч. 1 ст.125 КК України та призначити йому покаранняу виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином - відмовити в повному обсязі.
Понесені ОСОБА_4 судові витрати залишити за останньою.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1