У Х В А Л А

"13" листопада 2019 р.

Справа153/1702/19

Провадження1-кс/153/636/19-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського

ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
Сторона кримінального провадження слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 з погодженим із прокурором клопотанням про арешт майна звернувся до слідчого судді. Клопотання мотивовано наступним: 12 листопада 2019 року приблизно о 18 год. 00 хв. в с. Писарівка Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинив тілесні ушкодження своєму односельчанину ОСОБА_5 . За даним фактом 13 листопада 2019 року СВ Ямпільського відділення поліції було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 та розпочато розслідування за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

12 листопада 2019 року ОСОБА_4 добровільно видав для огляду та вилучення ніж з дерев`яною ручкою, за допомогою якого, він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Вищевказаний ніж з дерев`яною ручкою є знаряддям вчинення злочину, має доказове значення, тобто згідно ст. 98 КПК є речовим доказом, який в свою чергу, згідно ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів.

З метою забезпечення збереження речових доказів та проведення подальших слідчих дій, постала необхідність в накладенні арешту на виданий ОСОБА_4 ніж з дерев`яною ручкою

Слідчий СВ Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задоволити.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків:

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Судом встановлено, що ніж з дерев`яною ручкою, який був добровільно виданий ОСОБА_4 є знаряддям вчинення злочину, має доказове значення, тобто згідно ст. 98 КПК є речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПУ України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
В ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, прийшов до висновку, що клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільців майна. Так, на думку слідчого судді, стороною кримінального провадження доведено правову підставу для арешту майна.

Враховуючи те, що ніж з дерев`яною ручкою, який був добровільно виданий ОСОБА_4 є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні, тобто є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій та знаряддям вчинення злочину, а тому може бути використаний як доказова база у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.131, 132, 170, 171, 172, 173, 175 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 13 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арештна тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000309 від 13 листопада 2019 року, яке має значення речових доказів, а саме: добровільно виданий 12. листопада 2019 року ОСОБА_4 ніж з дерев`яною ручкою за допомогою якого він спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 - без права на відчуження.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Ямпільського відділення поліції Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Згідно ч.1 ст.175 КПК України копії ухвали направити слідчому для негайного виконання.
Копії ухвали після її постановлення негайно вручити слідчому.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1