Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/4429/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000474 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Боярка Київської області, з вищою освітою, не працюючого, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В ИВ :

ОСОБА_6 , 22.03.2018 року близько 8 години керуючи належним йому на праві власності автомобілем « LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Київ-Ковель в напрямку м.Ковель , на відрізку вказаної дороги 153 км+120 м, в порушення вимог п. 12.1, 14.6 Правил дорожнього руху, в яких зазначено, що водій транспортного засобу під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; та що обгін заборонено на перехресті, проявив неуважність до дорожніх умов, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості щоб мати постійно змогу контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, перетнувши вузьку суцільну лінію дорожньої розмітки здійснив обгін автомобіля « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку та на перехресті з другорядною дорогою здійснював поворот наліво. Під час обгону водій ОСОБА_6 допустив зіткнення з автомобілем « Opel Vivaro під керуванням ОСОБА_4 , яка в зазначеному автомобілі перевозила пасажира ОСОБА_5 , в результаті якого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 4 плюснової кістки правої ступні без зміщення, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця точкового типу по передній поверхні нижньої частини правого стегна, розриву ключично-акроміального з`єднання з розходженням суглобних поверхонь, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я. Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.12.1, 14.6а) та технічним вимогам горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та показав, що 22.03.2018 року рухався по автодорозі Київ Ковель. Попереду його автомобіля рухався автомобіль "Опель" білого кольору, швидкість якого становила близько 60-65 км/год. Перед самим поворотом автомобіль почав змінювати траекторію свого руху, круто повернув, при цьому будь-яких сигналів не подавав. Він почав викручувати кермо вліво, оскільки якби скеровував автомобіль вправо, то наслідки були б значно гірші. Його автомобіль «викинуло» в кювет. Деякий час він перебував без свідомості. Коли він піднявся нагору побачив жінку, якій було погано і вона попросила допомоги. Він дістав зі свого автомоблія ковдру та разом з іншим чоловіком поклав жінку біля відбійника. Вказав, що своєї вини у вчиненні ДТП не вбачає, оскільки водій автомобіля "Опель" при зміні напрямку руху не подала сигнал повороту.Одночасно зазначив, що позовні вимоги потерпілих не визнає.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що вранці, 22.03.2018 року, заїхала за ОСОБА_8 з якою на автомобілі "Опель Віваро" поїхали на роботу. Рухались по автодорозі Київ-Ковель. При повороті на Коростень-Подільський в ліву частину її автомобіля в`їхав автомобіль Лексус під керуванням обвинуваченого. Коли вона прийшла до свідомості, то побачила на місці події ОСОБА_9 , якого наглядно знає, який намагався надати допомогу. Приїхав також її чоловік, поліцейські та «швидка». Після даної ДТП вона лікувалась на стаціонарі в Коростенській ЦМЛ, потім амбулаторно. Вказала, що при зміні руху завчасно включила сигнал повороту, що навіть чутно на записі відеореєстратора. При призначенні покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 показала, що 22.03.2018 року близько 7 години 30 хвилин їхала в автомобілі «Opel Vivaro» під керуванням ОСОБА_10 на пасажирському сидінні. Була сонячна, ясна, морозна погода. Їхали вони акуратно, точної швидкості вона назвати не може. Повертаючи ліворуч на Коростень-Подільський їх збив автомобіль «Лексус» під керуванням ОСОБА_11 . Коли вона прийшла до свідомості, то побачила, що знаходиться позаду автомобіля "Опель". На дорозі лежала ОСОБА_10 , вона навіть спочатку подумала, що остання не жива. На місце події прибули поліцейські, «швидка». Вказала, що ОСОБА_10 перед поворот включила сигнал повороту, оскільки в автомобілі було чутно специфічний звук «тікання». Після ДТП вона тривалий час лікувалась, спочатку була в гіпсу, потім їй було зроблено 2 операції, що потребувало від неї додаткових зусиль. При висловлюванні думки щодо покарання обвинуваченого зазначила, що на покаранні не наполягає, просить лише щоб обвинувачений відшкодував завдану шкоду.
Свідок ОСОБА_12 показав, що про ДТП йому повідомила телефонним зв`язком ОСОБА_5 близько 7 годині 30 хвилин. Коли він прибув на місце ДТП дружина вже перебувала в кареті «швидкої» допомоги, транспортний засіб дружини стояв зліва біля відбійника, транспортний засіб ОСОБА_11 знаходився у кюветі. Сам ОСОБА_11 сидів на відбійнику. Місцем ДТП було перехрестя. Погода була ясною, морозною, світило сонце, тому припускає, що ОСОБА_11 міг не побачити сигнал повороту. Вказав, що особисто щоразу, коли вигоняє автомобіль з гаража, перевіряє його справність, зокрема наявність мастила, охолоджувача, гальмівної рідини, роботу аварійки, сигналів повороту, світла, тощо. Той день не був винятком. На слідчому експерименті сигнал повороту не працював, оскільки при ДТП було перебито провід, однак до ДТП він був справний.
Свідок ОСОБА_13 показав, що рухався з смт.Лугини в м.Коростень. Побачив, що сталась ДТП. В цей момент його зупинив працівник поліції, який попросив бути присутнім при складання відповідних документів. Він побачив, що один транспортний засіб білого кольору знаходиться на обочині, інший, темного кольору, який збив обмежувач швидкості, знаходився в кюветі. В той день погодні умови були хороші, покриття сухе, сонячно. Вказав, що часто їздить по цій ділянці дороги і добре знає дорожню розмітку, яка має суцільну смугу. Лише на повороті на Чигирі є розрив цієї смуги. Про наявність дорожніх знаків на цій ділянці дорозі стверджувати не береться.
З витягу з кримінального провадження слідує, що дані до ЄРДР було внесено 23.03.2018 року на підставі повідомлення матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією дій за ст.286 ч.1 КК України.

Зі змісту рапортів уповноваженої особи Коростенського ВП, зареєстрованих за №№ 2730, 2717, 2731, 2732 від 22.03.2018 року слідує про надходження повідомлень від лікаря травмпункту Коростенської ЦМЛ про надання медичної допомоги ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та по телефону від ОСОБА_14 про ДТП, яке сталась на автодорозі Київ-Ковель за участю автомобілів марки Опель Віваро та Лексус;

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.03.2018 року зафіксовано місце події, погодні умови, локалізацію пошкоджень на транспортних засобах, напрямок руху транспортних засобів, локалізацію пошкоджень, відомості про вид події, з фототаблицею та схемою до нього;

Постановою від 23.03.2018 року автомобілі марки " LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також DVD диск з відеоінформацією обставин ДТП визнано речовими доказами;

Висновком експерта №110 від 25.05.2018 року встановлено, що у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 4 плюснової кістки правої ступні без зміщення, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах та в термін ДТП, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я;

Висновками експерта № 87 від 16.05.2018 року та №174 від 19.06.2018 року встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця точкового типу по передній поверхні нижньої частини правого стегна, синця по внутрішній поверхні нижньої частини правого стегна, синця по передній та зовнішній поверхні нижньої частини правого стегна, розриву ключично-акроміального з`єднання з розходженням суглобних поверхонь, які утворились внаслідок дії тупих твердих предметів, можливо при обставинах та в термін ДТП, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я;

Висновками експертизи технічного стану автомобіля " LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 , №3/387 від 24.05.2018року та автомобіля « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 № 3/386 від 11.05.2018 року не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення ДТП;

Висновком транспортно-трасологічної експертизи №3/385 від 12.06.2018 року встановлено пошкодження на автомобілях " LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 та « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 , і одночасно встановлено, що первинний контакт відбувся між передньою правою кутовою частиною (передній бампер та його підсилювач, переднє праве крило) наданого на дослідження автомобіля " LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 та лівою боковою частиною (ліві водійські двері, лівий поріг, панель полу) автомоблія « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Місце зіткнення автомобіля « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля " LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться на додатковій смузі руху (смуга розгону-гальмування) в напрямку м.Київ в районі початку утворення сліду юзу автомобіля « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на проїзній частині на відстані 2, 55...0, 7 м від лінії дорожньої розмітки 1.5 ПДР України, що розподіляє смуги руху в напрямку м.Київ та на відстані 120, 0 м від кілометрового покажчика «153км».
Довідки травмпункту Коростенської ЦМЛ за №1470, № 1471, №1472 стверджують про надання медичної допомоги ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 22.03.2018 року о 8 годині 15 хвилин з приводу отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП;

Відтворення ОСОБА_6 обставин ДТП на місці події зафіксовано протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2018 року ;

Висновком судової експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 31.08.2018 року за №3/653 встановлено невідповідність в діях водія автомобіля «LEXUS RX 350, реєстраційний номер НОМЕР_1 вимогам п.14.6 та вимогам горизонтальної дорожньо розмітки 1.1. ПДР України , що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Стороною захисту зроблено зауваження щодо висновку судово-медичної експертизи №110 від 25.05.2018 року , який остання вважає неповним, у зв`язку з тим, що його зміст містить інформацію про відсутність потерпілої, та який суперечить наказу №41 МОЗ від 30.03.1994 року, оскільки при проведенні даної експертизи експертом не досліджувалось ряд питань щодо встановлення діагнозу, на підставі якого можна констатувати ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.

Одночасно захист вважає неналежними доказами висновки інших експертиз, оскільки вони проводились за умов, які не були наближеними до тих, які були на час ДТП, а також, що на момент їх проведення ОСОБА_6 перебував у статусі свідка, а згідно п.1 ч.3 ст.87 КПК України докази, які були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні є недопустимим доказом, що є підставою для виправдання ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю його вини.

Крім того, захисник просила врахувати, що у вільному доступі на сайті судової влади наявна інформація про те, що нещодавно ОСОБА_4 притягувалась Голосіївським районним судом м.Києва до адміністративної відповідальності за порушення п.10.2 Правил дорожнього руху.

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Збирання доказів регулююється ст.93 КПК України, яка зокрема вказує на те, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілими, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у сукупності зібраних доказів - з точки достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Будь-яких клопотань щодо проведення експертиз у даному кримінальному провадженні стороною захисту не заявлялось.

Під час досудового розслідування експертизи призначались слідчим у визначений КПК України спосіб.

Вивченням змісту висновків експертиз, в тому числі експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, в описовій частині експерт вказав якими саме методиками він керувався при проведенні експертизи, зокрема в частині "дослідження" на підставі якої зроблено висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_6 , встановлено, що при проведенні вказаного виду експертизи експерт використовував дані з відеореєстратора, дорожньої розмітки , даних протоколу ОМП, при цьому не брав за основу даних, які були отримані з показань свідка ОСОБА_6 , та не надавав відповіді на них.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Порядок визнання доказів недопустимими визначено у ст.89 КПК України.

Зміст цієї норми права вказує на те, що вона має застосовуватися за умови, коли на час отримання показань від свідка уже існували дані, що його буде визнано підозрюваним чи обвинуваченим, але, всупереч наявності у такої особи права на мовчання та свободи від самовикриття, слідчий чи прокурор вчиняє дії, спрямовані на отримання показань від неї. Саме такі дії, а не власне факт отримання показань від свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим, мають визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Тобто, ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б давали підстави вважати, що при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , слідчим були вчинені дії, якими були порушені права чи свободи останнього, не було у слідчого також достатніх даних вважати, що надалі ОСОБА_6 буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими, тобто надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше Європейський суд з прав людини виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти Сполученого Королівства»). Вказана правова позиція Верховного Суду міститься у постановах від 7.02.2019 року та 30.05.2019 року, справи 527/2738/15-к, № 164/1457/16-к , № 522/17642/17.

З врахуванням наведеного вважати наявні в кримінальному провадженні висновки експертиз неналежними або недопустимими доказами підстав не має.

В судовому засіданні стороною захисту не заперечувався факт здійснення ОСОБА_6 обгону. Одночасно вказувалось на те, що будь-яких забороняючих такий маневр знаків на даній ділянці дороги не має.

Проте, згідно п. 14.6 Правил дорожнього руху Обгін заборонено:

а) на перехресті;

б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;

д) у тунелях;

е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;

є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Отже, умови, за яких обгін не допускається прямо визначені нормативним актом і встановлення знаку 3.25 "обгін заборонено" не вимагається.

Посилання захисника на неповноту висновку судово-медичного експерта необгрунтовані, оскільки наказ, на який посилається захисник містить можливий перелік питань, однак, що саме всі ці питання підлягали дослідженню непідтверджені, доказів, які б свідчили про його неправдивість, суду не подано.

Ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості зазначені в Правилах судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень //Затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6 , згідно яких допускається проведення експертизи за медичними документами.
Доводи про притягнення потерпілої до адміністративної відповідальності достовірними даними не підтверджено, крім того зазначена обставина не входить до переліку обставин, що визначені ст.91 КПК України і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Не відповідність дій потерпілої ОСОБА_4 . Правилам дорожнього руху у даній ситуації не встановлена, про що вказує висновок експерта.

Отже, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також передбачених ст. 91 КПК України обставин, що належать до предмета доказування, суд дійшов висновку , що отримані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення проти безпеки руху, тобто злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_6 працездатного віку, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.

Зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі обставини щире каяття, сприяння в розкритті злочину, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вчинений злочин, згідно ч.2 ст.12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

З врахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе обрати обвинуваченому вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, та відповідно до ст.75 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів. Додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами не призначається виходячи з роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», оскільки враховується характер та мотив дій обвинуваченого, а саме те, що його дії носили необережний характер, на момент вчинення ДТП він був тверезий, а тому суд приходить до висновку про недоцільність призначення даного покарання.

Потерпілими заявлено цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 3811, 18 гривень матеріальної шкоди та 70000 гривень моральної шкоди.

ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_6 5999, 83 гривень матеріальної шкоди та 70000 гривень моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог потерпілими подано фіскальні чеки на придбання медичних препаратів, накладні, копії листків непрацездатності.

Вивченням вказаних документів встановлено, що потерпілою ОСОБА_5 надані фіскальні чеки на придбання пального на суму 2800 гривень 14 копійок, що не пов`язано з її лікуванням внаслідок отриманих ушкоджень .

Обвинувачений в судовому засіданні цивільні позови не визнав.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільно- процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Підстави, умови, обсяг і спосіб відшкодування шкоди визначається згідно з нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі

неправмірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або ушкодженням здоров"я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, враховуючи те, що моральними стражданнями супроводжується будь-яке протиправне діяння, тому суд не ставить під сумнів факт перенесення моральних страждань потерпілими, з врахуванням втрат немайнового характеру, які потерпілі зазнали внаслідок отриманого ушкодження здоров`я, що призвело до життєвих змін та потребувало додаткових зусиль для відновлення попереднього стану. При цьому суд враховує , що злочин обвинуваченим вчинено з необережності.

З врахуванням вищенаведеного розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_5 суд оцінює в розмірі 10000 гривень, потерпілій ОСОБА_4 в розмірі 10000 гривень, що буде розумним для відшкодування заподіяного виду шкоди.

Матеріальна шкода завдана ОСОБА_4 підлягає задоволенню в розмірі 3811 гривень 18 копійок, а ОСОБА_5 в розмірі 3292 гривні 12 копійок.

Процесуальні витрати, відповідно до ст.124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженню не обирався, арешт на майно не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .
Зобов`язати ОСОБА_6 , відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільні позови потерпілих задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 3292 гривень 12 копійок заподіяної матеріальної шкоди та 10000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 3811 гривень 18 копійок заподіяної матеріальної шкоди та 10000 гривень заподіяної моральної шкоди.

Речовий доказ: автомобіль «LEXUS RX 350 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 повернути власнику; автомобіль « Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_4 , повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4004 гривень .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: