ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/234/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю -

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0003213 від 03 листопада 2019 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06 листопада 2019 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обрано

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Тернополя, громадянину України, із середньою освітою середня, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 00 год. 00 хв. 04 січня 2020 року без визначення застави.

Як вбачається з клопотання та представлених в апеляційний суд матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0003213 від 03 листопада 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 листопада 2019 року, близько 20 години, у ОСОБА_8 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із ОСОБА_10 , виник прямий умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень останній. Реалізовуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, 03 листопада 2019 року, близько 20 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, кухонним ножем наніс численні удари по тілу ОСОБА_10 , спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

03 листопада 2019 року відомості за даним фактом внесено в ЄРДР за №0003213 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

04 листопада 2019 року о 14 год. 25 хв. ОСОБА_8 затримано, відповідно до ст.208 КПК України.

04 листопада 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді стосовно та обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або заставу.

Вважає, що запобіжний засіб у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, оскільки наявні дані у кримінальному провадженні стверджують, що інший більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну поведінку підозрюваного.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, вказує, що доводи обвинувачення нічим не підтверджені, рішення винесене без врахування всіх обставин, особи підозрюваного та базується лише на доводах і припущеннях наданих стороною обвинувачення.

Захисник просить звернути увагу на те, що ОСОБА_8 раніше несудимий, не має наміру уникнути кримінальної відповідальності, вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв слідству. На даний час всі необхідні слідчі дії з його підзахисним проведені.

Також адвокат зазначає, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, в нього на утриманні малолітня донька, доглядає маму похилого віку, яка потребує постійного догляду та опіки. Підзахисний має стабільний фінансовий дохід, так як є пенсіонером за вислугою років та отримує пенсію, крім цього працює на станції технічного обслуговування.

На думку захисника, немає жодних підстав вважати, що підозрюваний продовжуватиме злочинну дільність, так як раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, що підтверджує характеристика з ЖЕКу, рідні та знайомі готові внсети заставу у розумних розмірах.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду; підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт; думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді місцевого суду законною та обґрунтованою і просить її залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_8 ..

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказавши про наявність ризиків, визначених в п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушенн, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, судом першої інстанції правильно враховано те, що у ОСОБА_8 відсутні стійкі соціальні зв`язки, раніше судимий за вчинення насильства у сім`ї, скоїв кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та спричинив потерпілій, яка являється його колишньою дружиною, тяжкі тілесні ушкодження, що були небезпечними для її життя в момент заподіяння у присутності їхньої малолітньої дитини.

Також, злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Доводи захисника ОСОБА_7 щодо міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики ОСОБА_8 та утримання ним неповнолітньої дитини і матері інваліда є непереконливими з огляду на обставини, за яких ним було вчинено злочин, в якому він підозрюється.

Твердження апелянта про можливість внесення застави за ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні) щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як слідує з ухвали суду першої інстанції, слідчий суддя, вирішуючи клопотання слідчого та обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, належним чином мотивував своє рішення не визначати розмір застави, що повністю узгоджується з положенням ч.4 ст.183 КПК України.

Зважаючи на вказані обставини та з огляду на те, що для запобігання вище зазначеним ризикам застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, а також враховуючи вид покарання, що може бути застосовано до ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення відносно останнього про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали місцевого суду є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 23 березня 2018 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 06 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС - криміналіста в Тернопільській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 днів до 00 год. 00 хв. 04 січня 2020 року без визначення застави без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи