справа № 156/646/18
Номер провадження: 1-кп/156/8/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Среднє-Біле Іванівського району Амурської області, Росія, громадянина України,росіянина, непрацюючому, освіта середня-спеціальна, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого :
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 17 лютого 1988 року за ч.3 ст.85 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, звільнений по відбуттю строку покарання 17 лютого 1989 року;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11 квітня 1990 року за ч.4 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією майна;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 27 вересня 1994 року за ч.4 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна, звільнений по відбуттю строку покарання 20 січня 1996 року;
вироком Фастівського районного суду Київської області від 26 вересня 1997 року за ч.4 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна;
вироком Яворівського районного суду Львівської області від 29 травня 1998 року за ч.4 ст.140, ч.3 ст.142, ст.42, ст.43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з конфіскацією майна:

вироком Бердичівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2002 року за ст. 391 , ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців , звільнений 29 грудня 2004 року по відбуттю строку покарання;
вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 08 травня 2009 року за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці, звільнений 25 травня 2009 року на підставі ст. 72 КК України;
вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 26 січня 2010 року за ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 03 лютого 2010 року за ч.2, ч.3 ст.185 ч.1, ст. 263 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 19 березня 2010 року за ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України , ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30 червня 2010 року за ч. 2 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ,ч 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, звільнений 07 листопада 2014 року умовно-достроково згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2014 року на невідбутий строк покарання три місяці двадцять днів;
вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 липня 2015 року за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі
ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 14 лютого 2018 року ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України від подальшого відбуття покарання у виді позбавлення волі за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07.07.2015 року звільнено умовно-достроково на строк 6 місяців 7 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України ,

В с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутий до кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна, на шлях виправлення не став і повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, 19.07.2018 року приблизно о 15 год., перебуваючи біля приміщення Поромівської сільської ради, що за адресою: с. Поромів вул. Центральна, 1Б, Іваничівського району, шляхом вільного доступу, викрав велосипеда марки «ОРІОН», фіолетового кольору, бувшого у користуванні, який належить ОСОБА_6 , чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на суму 1 500 гривень.
Крім цього, ОСОБА_4 , того самого дня, 19.07.2018 року, після 15 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння повернувшись до приміщення Поромівської сільської ради, що за адресою: с. Поромів вул. Центральна, 1Б повторно, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном , викрав велосипед марки «АИСТ», синього кольору, бувшого у користуванні, який належить ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на суму 1000,00 грн.
Також, ОСОБА_4 , 20.07.2018 року перебуваючи на вул. Колгоспна в смт. Іваничі, переслідуючи корисливий мотив, маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном , повторно, викрав із подвір`я господарства , що за адресою : АДРЕСА_2 велосипед марки «АИСТ» , чорного кольору, бувшого у користуванні, який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на суму 800,00 грн.
Всього ОСОБА_4 викрав майна на загальну суму 3300,00 грн.. чим заподіяв потерпілим матеріальних збитків, а саме: ОСОБА_6 на суму 1 500 гривень, ОСОБА_7 на суму 1 000 гривень та ОСОБА_8 на суму 800 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю і показав, що за обставин,викладених в обвинувальному акті вчинив вказані кримінальні правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, дав визнавальні показання в обсязі пред`явленого обвинувачення, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позицій, з`ясувавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Учасникам судового провадження роз`яснено також, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За даних обставин суд приходить до висновку, що своїми умисними діями , направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винуватого: раніше неодноразово судимий , на шлях виправлення не став, вину визнав повністю, негативно характеризується по місцю проживання, неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, то суд приходить до висновку, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі.
Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочини до повного відбуття покарання, призначеного вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07.07.2015 року, яким був засуджений до 4 років 4 місяців позбавлення волі, то остаточне покарання йому необхідно призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків , частково приєднавши до покарання призначеного за даним вироком частину невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду .
Враховуючи, що на момент постановлення вироку наявні ризики, які послугували підставою для обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни запобіжного заходу.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України , а саме: велосипед марки «АИСТ» синього кольору повернути власниці ОСОБА_7 , велосипед марки «ОРІОН» фіолетового кольору повернути власниці ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 ( одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частину невідбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 07 липня 2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 1 (один) рік 1( один) місяць позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 травня 2019 року з моменту затримання, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою - залишити без змін до набранням вироком законної сили.
Речові докази по справі : велосипед марки «АИСТ» синього кольору повернути власниці ОСОБА_7 , велосипед марки «ОРІОН» фіолетового кольору повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення на підставі ст. 394 КПК України, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1
З оригіналом згідно

Суддя ОСОБА_1