Справа № 567/1072/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2019 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000208 від 13 червня 2019 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нєфтєкамськ Республіка Бакірія, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив

відповідно до обвинувального акту від 31.07.2019, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 13.06.2019, близько 08 год. 00 хв., перебуваючи на лузі, поблизу свого місця проживання, що по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останній не менше шести ударів кулакам правої руки по обличчю, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струс-забій головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, періорбітальні гематоми повік обох очей, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №64 від 25.07.2019, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

31.07.2019 між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні за №0000208 та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 , зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт строком 150 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода сторонами виконана, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначила, що укладення даної угоди є добровільним.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.2 ст.125 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 , повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

Також, судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив

затвердити угоду від 31 липня 2019 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 31 липня 2019 року покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази - фартух темного кольору із білими вставками та зображенням геометричних фігур-повернути потерпілій ОСОБА_5 після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбаченого статтею 394 КПК України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1