ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2733/19 Справа № 185/2676/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_6
захисника(в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000010 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_9 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
В с т а н о в и л а:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року клопотання прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 було задоволено. Продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_9 до 18 жовтня 2019 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 раніше не судима, не має міцних соціальних зв`язків, позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до десяти років позбавлення волі. Оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає необхідним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченої, суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду, незаконного впливу на свідків продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачена може ухилитись від правосуддя та продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачена ОСОБА_9 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року та змінити їй запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, позицію потерпілої, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як убачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 04.01.2019 року до обвинуваченої ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 20.08.2019 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу останній, не змінилися, а застосування до обвинуваченої жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час апеляційного розгляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання ОСОБА_9 під вартою, суд правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним. Зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими матеріалами, відповідно до яких ОСОБА_9 не має міцних соціальних зв`язків, позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей, немає місця роботи та постійного джерела прибутку, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до десяти років позбавлення волі.
Отже, з огляду на вищевикладені обставини підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4