У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" листопада 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0009091 від 02 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
слідча Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля, які вилучені під час огляду місця події від 01 листопада 2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18.
Клопотання мотивовано тим, що 01 листопада 2019 року, приблизно об 11 год 00 хв, працівниками патрульної поліції екіпажу «Рубін 0407», за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18, зупинено автомобіль марки «Opel Vektra» д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав працівникам патрульної поліції до огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , та під час перевірки виявлено ознаки підробки, зокрема нанесення мікро шрифту кустарним шляхом. Крім того, працівниками патрульної поліції, під час перевірки серії та номеру вказаного свідоцтва встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вказаної серії рахується за іншим транспортним засобом.
01 листопада 2019 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18, у зв`язку з невідкладністю та першочерговістю слідчої дії, проведено огляд місця події в присутності ОСОБА_4 , під час якого перевірено номера вузлів та агрегатів автомобіля марки «Opel Vektra», н/з НОМЕР_1 та під капотом виявлено номер кузова НОМЕР_2 , видимих ознак слідів переробки не виявлено. Крім того, виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 з ознаками підробки, у зв`язку з чим, було вилучено: автомобіль марки «Opel Vektra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 з ознаками підробки та ключі від вказаного транспортного засобу.
Встановлено, що серія та номер свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який надав до огляду ОСОБА_4 , як підтвердження права використовування автомобіля марки «Opel Vektra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , присвоєні свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу на інший автомобіль.
Сукупність вказаних обставин вказує на можливість підроблення свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , а тому вказаний документ може бути предметом вчинення кримінального правопорушення.
Також, будь-яких інших документів, якими б можливо підтвердити право на законне володіння вказаним транспортним засобом також не надано, що ставить під сумнів право на законне володіння транспортним засобом.
Згідно постанови слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 02 листопада 2019 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0009091 від 02 листопада 2019 року.

За вказаним фактом розпочато кримінальне провадження №0009091 від 02 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування клопотання, слідчий посилається на те, що арешт майна накладається з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Із викладених у клопотанні підстав просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 зазначив, що придбав автомобіль у незнайомої йому особи. При купівлі транспортного засобу він перевіряв, щоб він код автомобіля відповідав тому, що зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Про підроблення чи невідповідність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу його не повідомляли при придбанні автомобіля. Попередній користувач даного транспортного засобу, який продавав його зазначив, що з безпосереднім власником автомобіля відсутній зв`язок, тому перереєструвати його немає можливості. Вирішення питання про накладення арешту на транспортний засіб залишив на розсуд слідчого судді.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням, вислухавши доводи слідчого, третьої особи ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшов такого висновку.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
01 листопада 2019 року відповідно до ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18, проведено огляд місця події в присутності ОСОБА_4 , під час якого було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 з ознаками підробки, у зв`язку з чим, було вилучено: автомобіль марки «Opel Vektra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 з ознаками підробки та ключі від вказаного транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Ст. 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.
Постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 02 листопада 2019 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0009091 від 02 листопада 2019 року.

Вимоги ч. 3 ст. 110 КПК України вимагають від слідчого наведення у постанові не законодавчо визначених у ст. 98 КПК ознак віднесення майна до речових доказів, а конкретних ознак їх злочинного походження, встановленого розслідуванням злочину за ст. 290 КК України та їх переліку, що відповідає вимогам ст. 98 КПК.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що вище зазначені речі, які були вилучені 02 листопада 2019 року під час огляду місця події є тимчасово вилученим майном, а тому з урахуванням наведених слідчим підстав на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що дані речі мають значення доказів вчинення злочину, а отже з метою збереження доказів від відчуження.

За таких обставин, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб.
Щодо вимог слідчої в частині визначення місця зберігання транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з ключів від автомобіля, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Крім того, постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 02 листопада 2019 року, зокрема вирішено визначити місце зберігання автомобіля марки автомобіль марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , на території спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів при ГУНП України «Укрспецпарк», що за адресою: м. Київ, вул. Фанерна, 4; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля залишено в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи те, що визначення місця зберігання речових доказів не належить до повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, а також зважаючи на те, що постановою слідчого від 02 листопада 2019 року уже визначено місця для зберігання речових доказів, вилучених під час огляду місця події 01 листопада 2019 року, тому в задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 40, 100, 167, 168, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Opel Vectra», н/з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля, які вилучені під час огляду місця події від 01 листопада 2019 року, за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18, заборонивши його відчуження та користування.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17 год 00 хв 06 листопада 2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1