Справа № 171/1935/19
У х в а л а

15 жовтня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні винесене в кримінальному провадженні № 0000888 ст.слідчим СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 клопотання про арешт майна,

встановила:
11.10.2019 року до слідчого судді Апостолівського районного суду звернувся ст.слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000888, а саме автомобіль марки ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000888, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про те, що 10.10.2019 року близько 21 год. на проїзній частині вул. Першого Травня в с. Мар`янське Апостолівського району поблизу домоволодіння № 16 стався наїзд а/м ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому третини кістки правої гомілки зі зміщенням.

Під час проведення огляду місця події 10.10.2019 року було вилучено вказаний транспортний засіб, який визнано речовим доказом.

Слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль, мотивуючи своє клопотання тим, що виявлений та вилучений автомобіль має механічні пошкодження, а саме розбите лобове скло, вказаний автомобіль має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального провадження буде використовуватися для проведення трасологічної, автотехнічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу, а повернення автомобіля неможливе в зв`язку з тим, що є ризик знищення користувачем слідів вчинення кримінального правопорушення, що призведе до втрати доказів по даному кримінальному провадженню.

В судове засідання слідчий не з`явися, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, тому у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України вважаю за можливе розглянути вказане клопотання без участі слідчого.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та просить накласти арешт на вищевказаний транспортний засіб, оскільки вважає, що існує ризик знищення власником автомобіля слідів вчинення ДТП.

Власник автомобіля ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він має у власності автомобіль ВАЗ-2109, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 10.10.2019 року за його участю та участю пішохода ОСОБА_6 сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Проти клопотання слідчого заперечує, оскільки він не має наміру знищувати сліди ДТП і у нього є можливість забезпечити схоронність автомобіля за місцем проживання та зобов`язується надавати автомобіль на кожну вимогу слідчого, крім того, в автомобілі пошкоджено лише лобове скло, інших пошкоджень не має, тому не має чого досліджувати. Просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши учасників кримінального провадження, приходжу до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання щодо арешту майна з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів,

В клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна (п.1 ч.2 ст.171 КПК України).

Отже, слідчий повинен довести необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України - можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Слідчим до клопотання надано наступні документи:1) витяг з ЄРДР від 11.10.2019 року, відповідно до змісту якого до ЄРДР внесено відомості за фактом скоєння 10.10.2019 року о 21 год. наїзду а/м ВАЗ-2109, р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження; 2) копію протоколу огляду місця ДТП від 10.10.2019 року, відповідно до якого на місці ДТП слідчим було оглянуто автомобіль, належний ОСОБА_4 , який мав пошкодження розбите лобове скло із вдавленням його правої частини, при цьому зі змісту вказаного протоколу встановлено, що під час огляду місця ДТП речі та документи не вилучалися, в тому числі транспортні засоби; 3) копію постанови від 11.10.2019 року про визначення речових доказів та передачу їх на зберігання, відповідно до якої слідчим прийнято рішення про передачу а/м ВАЗ-2109, р/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , на зберігання до штраф майданчику Апостолівського ВП; 4) копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль.

Таким чином, слідчим не надано документи, що підтверджують факт вилучення вищевказаного транспортного засобу, належного ОСОБА_4 , з долучених до клопотання документів встановлено, що вказаний автомобіль не визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, крім того, слідчим не обґрунтовано необхідність призначення зазначених у клопотанні експертиз.

З урахуванням вищевказаних встановлених обставин у їх сукупності, приходжу до висновку, що особою, яка подала дане клопотання, не доведена необхідність арешту вищевказаного майна, а також не доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме - можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України та Державної судової адміністрації від 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції, керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись п.18 ч.1 ст.3,ст.ст.170-173,369-372,376,309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

У задоволенні клопотання ст.слідчого СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17 жовтня 2019 року о 08-30 год.

Слідчий суддя: