Справа № 215/3483/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000771 від 15.05.2019 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку 2014 року народження, не є особою з інвалідністю, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01.06.1997 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 229-1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 21.12.2000 року умовно достроково з невідбутим терміном 1 рік 5 місяців 14 днів;

-14.02.2002 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 395, 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання за вироком від 06.10.1997 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, та остаточно призначено до покарання 3 роки позбавлення волі. Звільнений 26.12.2003 року умовно достроково з невідбутим терміном 8 місяців 15 днів;

-22.11.2004 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 395, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання за вироком від 14.02.2002 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, та остаточно призначено до покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.07.2007 року умовно - достроково з невідбутим терміном 7 місяців 8 днів;

-20.08.2008 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-06.11.2008 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднане покарання за вироком від 20.08.2008 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, та остаточно призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.03.2012 року по відбуттю строку покарання;

-06.12.2012 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

-25.12.2014 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-09.09.2015 Тернівським районим судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 19.04.2019 року по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог Закону України «Про металобрухт», являючись фізичною особою, не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, в тому числі відомості по яких включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, в період з початку травня 2019 року (точну дату слідством не встановлена) до 07.06.2019, на території домоволодіння належного ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке йому надав по усній домовленості в тимчасове користування останній, не знаючи про злочинний намір ОСОБА_3 , організував пункт незаконного прийому та схову металобрухту, де здійснював прийом у фізичних осіб брухт чорних металів за договірною ціною по 4,50 гривні за один кілограм.
Так, 07.06.2019 ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на здійснення операцій з металобрухтом, знаходячись на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , за встановленою ним ціною, умисно, будучи фізичною особою та не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності, в тому числі відомості по яких включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, незаконно прийняв 10 кг брухту чорного металу у ОСОБА_7 за що заплатив останньому грошові кошти у розмірі 45 гривень та у подальшому, з метою заготівлі, склав вказаний металобрухт в приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де організував незаконний пункт прийому, схову металобрухту, після чого зберігав його для послідуючого збуту з метою отримання прибутку.
07.06.2019 в період часу з 13:41 годин до 13:53 годин на підставі ухвали слідчого судді Тернівського районного суду Дніпропетровської області співробітниками Тернівського відділення поліції КВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого зафіксовано факт здійснення операцій з металобрухтом, а також виявлено та вилучено лом чорних металів загальною вагою 340 кг, ваги підлогові білого кольору, за допомогою яких ОСОБА_3 здійснював прийом брухту чорних металів, від населення.
Так, у період часу з початку травня 2019 року до 07.06.2019 року ОСОБА_3 , являючись фізичною особою, умисно організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту, і шляхом приймання брухту кольорових та чорних металів у різних фізичних осіб за готівкові кошти незаконно здійснював операції з металобрухтом.
Ці умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 213 КК України, за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно займався прийомом брухту чорних металів.

Потерпілі за даним кримінальним провадженням відсутні.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та захиснику роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками здійснення прийому брухту чорних металів фізичними особами відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 ч.1 п. 1 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації злочинів невеликої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, перебував на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, в квітні 2015 року знятий з-під нагляду через судимість, раніше судимий, має на утриманні малолітню доньку, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання таких обов`язків: не виїзжати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.п.2,4 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Також, суд враховує висновок органу пробації, та вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, що передбачено п.4 ч.3 ст.76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2,4 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.06.2019 року, на брухт чорних металів, загальною вагою 340 кг. та ваги підлогові білого кольору та заборону на відчуження та користування.

Речові докази: брухт чорних металів, загальною вагою 340 кг., який знаходиться на зберіганні в ТОВ «Гермес 2016» м.Кривий Ріг, вул.І.Сірка 46 конфіскувати в прибуток держави;

- 1 ваги підлогові, які згідно квитанції №1348 знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області конфіскувати в прибуток держави.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: