Справа № 538/1752/18
Провадження №1-кп/548/37/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року колегія суддів Хорольського районного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000473 від 01.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, неодруженого, інваліда 2 групи, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 в ніч із 31 серпня 2018 року на 01 вересня 2018 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вживав алкогольні напої разом із співмешканкою - потерпілою ОСОБА_9 , в ході чого близько 23:00 год. 31.08.2018 року між ними виникла словесна сварка, яка тривала близько двох годин. Під час сварки ОСОБА_9 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, висловлювала претензії до ОСОБА_7 , вживала лайливі слова. На пропозицію ОСОБА_7 до ОСОБА_9 припинити сварку, остання не реагувала та продовжувала із ним сваритися.

В ході сварки обвинувачений ОСОБА_7 близько 01 години 00 хвилин 01.09.2018 року на ґрунті неприязних відносин, маючи намір шляхом спричинення потерпілій тілесних ушкоджень примусити останню припинити сварку, у веранді будинку взяв дерев`яну палицю, з якою прослідував до спальної кімнати. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки цих дій і бажаючи їх настання, умисно, реалізуючи свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, став наносити цією палкою удари по тілу потерпілої, від яких вона впала, після чого продовжив наносити їй хаотичні удари в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, нанісши їй протягом 20 хвилин близько 40 ударів, в результаті чого потерпілій були спричинені численні забиті рани, підшкірні крововиливи в тому числі і масивні, садна, гематоми, перелом ребра та остистого відростку хребця, кожне з яких внесло свій внесок в розвиток шоку-крововтрати, оцінюються лише в своїй сукупності, як такі, що мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, і є такими, що призвели до смерті, невдовзі після їх спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, не визнав, а вказав, що визнає свою винуватість в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, що спричинили її смерть, тобто злочині, передбаченому ст. 121 ч. 2 К України. При цьому пояснив, що він проживав за адресою АДРЕСА_1 у власній частині будинку разом із потерпілою ОСОБА_9 . 31.08.2019 року він прокинувся у себе вдома, виявив, що запертий, його відчинив сусід ОСОБА_10 , з яким вони вживали спиртне. Ввечері повернулася додому співмешканка ОСОБА_9 в стані сп`яніння. У неї було спиртне 1 літр горілки, яку вони разом випили. Закінчили вживати алкогольні напої близько 23 години. Потім співмешканка ОСОБА_9 почала з ним сваритися, не хотіла лягати спати, кричала на обвинуваченого, погрожувала, з якої причини, обвинуваченому не відомо. Сварка тривала близько 2 годин. Це розлютило обвинуваченого, тому він взяв у веранді біля дверей дерев`яну палицю-держак від лопати, довжиною близько метра. Погрожував ОСОБА_9 , що буде бити її, але остання сказала, що не боїться. ОСОБА_9 тікала від обвинуваченого з веранди до спальні. ОСОБА_9 кричала на обвинуваченого та останній почав бити палицею ОСОБА_9 . Від удару ОСОБА_9 упала на підлогу, повзла до ліжка, хотіла встати. Палицю тримав двома руками, бив із-за голови, куди бив, не пам`ятає. Люстра у кімнаті на ранок була розбита. Коли ОСОБА_7 бив ОСОБА_9 то остання просилася, казала «Що ти робиш?», « ОСОБА_11 , шо ти робиш?». ОСОБА_7 бив ОСОБА_9 близько 20 хвилин, не заперечує, що міг заподіяти 40 ударів. Вказав, що бив лише палицею, кулаками і ногами не бив, причину таких дій пояснити не зміг. Коли закінчив бити потерпілу, остання лежала посередині кімнати. Він хотів покласти її на ліжко біля себе, проте потерпіла не захотіла цього. Тому він залишив її біля ліжка. Хвилин через 20 потерпіла стала скаржитися, що їй холодно, тому він одягнув на неї дублянку. Після цього заснув. Коли проснувся близько 06 години ранку то виявив, що потерпіла померла. ОСОБА_9 була у тому положенні, в якому він її залишив на підлозі, лежала на спині, тіло повністю було задубівше. Побачивши, що ОСОБА_9 померла обвинувачений покликав сусіда ОСОБА_10 , хотів спалити капці, вкинувши їх до печі, витирав кров ОСОБА_9 з підлоги, за порадою сусіда викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Весь час мав при собі мобільний телефон, чому відразу не зателефонував у швидку медичну допомогу, сказати не міг. У вчиненому розкаявся. Вказав, що убивати наміру не мав.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів.

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою загиблої ОСОБА_9 . Вказала, що остання разом із обвинуваченим проживала в м. Лохвиця Полтавської області, де саме, точно не знає. Її сестра та обвинувачений зловживали спиртними напоями. 01.09.2018 року від племінника, який працює в поліції, довідалася, що її сестра ОСОБА_9 померла від того, що її побив співмешканець ОСОБА_7 . Подробиць побиття не знає. Їздила в поліцію та морг забирати тіло. Від померлої чула скарги на те, що обвинувачений її бив.

- витягом з ЄРДР за № 0000473 від 01.09.2018 року /т.1 а.с. 127/;

- рапортом оперативного чергового Лохвицького ВП від 01.09.2018 року згідно якого, 01.09.2018 року надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.48 год. за адресою АДРЕСА_1 померла співмешканка заявника ОСОБА_9 , яка зловживала алкогольними напоями. При виїзді на місце пригоди та спілкуванні із заявником встановлено, 01.09.2018 року близько 01 год. ОСОБА_7 заподіяв дерев`яною палицею декілька ударів по голові та тілу ОСОБА_9 , після цього остання впала та не подавала ознак життя /т.1 а.с.128-130/;

- протоколом обшуку від 01.09.2018 року та відеозаписом цієї слідчої дії, у ході якого проведено обшук помешкання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , де зафіксовано обстановку в помешканні після вчиненого злочину, у житловому будинку виявлено труп ОСОБА_9 , дерев`яну палицю з плямами речовини бурого кольору на поверхні, плями речовини бурого кольору на підлозі, дверях та стінах, пара гумових капців зі слідами речовини бурого кольору, вилучено змиви /т.1 а.с. 134-140/;

- протоколом огляду від 01.09.2018 року та фототаблицею до нього, згідно якого проведено огляд трупа ОСОБА_9 , а також оглянуто і вилучено її речі /т.1 а.с. 150-155/;

- актом судово-медичного дослідження № 89 від 01.10.2019 року /т. 1 а.с.180/ та фототаблицею до нього та висновком судово-медичної експертизи № 89-а від 02.10.2018 року /т. 1 а.с.181-188/, згідно яких виявлено наступні тілесні ушкодження:

- забиті рани в тім`яно-потиличній ділянці голови справа у кількості двох та крововилив у м`які покриви голови в тім`яно-потиличній ділянці справа; забита рана в тім`яній ділянці голови зліва та крововилив у м`які покриви голови в тім`яній ділянці зліва; забита рана по задній поверхні лівої вушної раковини, на тлі підшкірного крововиливу, що розповсюджується на передню поверхню лівої вушної раковини та ліву скроневу ділянку в місці прикріплення лівої вушної раковини; підшкірний крововилив в лобно-скроневій ділянці справа, в центрі якого округлої форми садно та крововилив у м`які покриви голови в лобній ділянці справа; забита рана по передній поверхні верхньої третини правої гомілки; забита рана по тильній поверхні лівої кисті, в проекції 1-ї п`ясної кістки; забита рана по заднє-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; овальної форми підшкірний крововилив з просвітленням в центрі по переднє-внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, зі смугоподібної форми садном, розташованим в ділянці внутрішнього кінця даного крововиливу; овальної форми підшкірний крововилив з просвітленням в центрі по переднє-зовнішній поверхні нижньої третини правого стегна; овальної форми підшкірний крововилив по внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки; чисельні, овальної форми підшкірні крововиливи що зливаються між собою по зовнішній поверхні верхньої та середньої третин правого стегна, які утворилися від не менш ніж 12-кратної дії тупого предмету з обмеженою, видовженою контактуючою поверхнею, яким могла бути дерев`яна палиця округлого перерізу, або інший предмет з подібними характеристиками, що діяв з достатньою для їх утворення силою;

- гематома по заднє-зовнішній поверхні лівого плеча з переходом на заднє-зовнішню поверхню лівого передпліччя та тильну поверхню лівої кисті; гематома по заднє-зовнішній поверхні правого плеча, що розповсюджується на заднє-зовнішню поверхню правого ліктьового суглобу та заднє-зовнішню поверхню верхньої третини правого передпліччя; гематома по тильній поверхні правої кисті; підшкірний крововилив по задній поверхні грудної клітки справа, в проекції 9-11 ребер; прямий перелом 9-го ребра справа по лопатковій лінії з масивним крововиливом в оточуючі м`які тканини; підшкірний крововилив в проекції остистого відростку 10 грудного хребця; підшкірний крововилив по заднє-зовнішній поверхні, в проекції правого колінного суглобу; підшкірний крововилив по заднє-зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна; підшкірний крововилив по передній поверхні грудної клітки справа, в ділянці верхнє-зовнішнього квадранту правої молочної залози; підшкірний крововилив в проекції вісті правої здухвинної кістки овальної форми; підшкірні крововиливи в проекції вісті лівої здухвинної кістки, в кількості -2, розташованих паралельно один одному; підшкірний крововилив по зовнішній поверхні верхньої третини лівого стегна, неправильно округлої форми; підшкірний крововилив по передній поверхні лівого колінного суглобу, в центрі якого садно округлої форми; смугоподібної форми садно в ділянці нижнє-внутрішнього квадранта правої молочної залози, у вигляді паралельних одне одному переривчастих подряпин; смугоподібної форми садно по передній поверхні живота зліва, в ділянці мезогастрію; садно по задній поверхні грудної клітини справа, в проекції 3-го ребра по лопатковій лінії; садно в правій поперековій ділянці, на рівні 1-го поперекового хребця по колохребтовій лінії; садно по задній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 10-го ребра по колохребтовій лінії; садна в надплічній ділянці зліва, в кількості -4; садна по заднє-зовнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, в кількості -3; садно по зовнішній поверхні лівого скокового суглобу; масивні крововиливи з просяканням кров`ю, що рясно стікає з поверхонь розрізів розчавленої жирової клітковини на всю її товщину: по заднє-зовнішній поверхні правого плеча у всіх його відділах з переходом на проекцію правого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу та правого передпліччя по зовнішній його поверхні; по заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у всіх його відділах з переходом на проекцію лівого плечового суглобу, лівого ліктьового суглобу та передньої поверхні лівого передпліччя у всіх його відділах з захопленням тильної поверхні лівої кисті; по задній поверхні грудної клітки справа, в проекції 6-12 ребер, на ділянці обмеженій навколохребтовою та середньо-пахвинною лініями; в проекції 3, 4 ребер справа, на ділянці обмеженій навколохребтовою та лопатковою лініями; по заднє-зовнішній поверхні верхньої та середньої третин правого стегна; перелом остистого відростку 3-го грудного хребця з відхиленням уламку вправо; які утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, що діяли з силою, достатньою для утворення цих пошкоджень, індивідуальні ідентифікуючі ознаки яких у морфологічних характеристиках зазначених ушкоджень не відобразилися, що не виключає можливості утворення зазначених тілесних пошкоджень від неодноразової дії дерев`яної палиці округлого перерізу, руки людини, стиснутої у кулак, ноги людини або будь-яких інших предметів з подібними характеристиками;

- чисельні, хаотично розташовані дрібні лінійні садна в лівій щічній ділянці з переходом на лівий скат носа та його спинку, в правій щічній ділянці, в ділянці лівої бокової поверхні шиї, які утворилися від неодноразової дії твердих предметів з витонченим краєм, якими могли бути краї нігтьових пластин пальців рук людини, або будь-які інші предмети з подібними характеристиками, що діяли з силою, достатньою для утворення цих пошкоджень.

Всі вищевказані тілесні ушкодження за своїми характеристиками є прижиттєвими і, враховуючи ступінь розвитку в них реактивних змін, могли утворитися протягом короткого проміжку часу, незадовго до моменту настання смерті. В зв`язку з тим що кожне з виявлених ушкоджень дало свій внесок в розвиток шоку-крововтрати (безпосередня причина смерті), вищевказані тілесні пошкодження стосовно живої особи можуть бути оцінені лише в своїй сукупності, як такі, що мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як такі що призвели до смерті (пункт 2.1.2. "Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р. "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України").

Смерть гр-ки ОСОБА_9 настала від шоку-крововтрати, що розвинувся внаслідок тупої травми голови, тулуба та кінцівок з численними забитими ранами, гематомами, саднами, підшкірними крововиливами та переломами кісток скелету.

Тілесні ушкодження в ділянках верхніх кінцівок, а саме забитої рани по тильній поверхні лівої кисті, в проекції 1-ї п`ясної кістки; гематоми по заднє-зовнішній поверхні лівого плеча з переходом на заднє-зовнішню поверхню лівого передпліччя та тильну поверхню лівої кисті; гематоми по заднє-зовнішній поверхні правого плеча, що розповсюджується на заднє-зовнішню поверхню правого ліктьового суглобу та заднє-зовнішню поверхню верхньої третини правого передпліччя; гематоми по тильній поверхні правої кисті; масивних крововиливів з просяканням кров`ю, що рясно стікає з поверхонь розрізів розчавленої жирової клітковини на всю її товщину: по заднє-зовнішній поверхні правого плеча у всіх його відділах з переходом на проекцію правого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу та правого передпліччя по зовнішній його поверхні; по заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у всіх його відділах з переходом на проекцію лівого плечового суглобу, лівого ліктьового суглобу та передньої поверхні лівого передпліччя у всіх його відділах з захопленням тильної поверхні лівої кисті, могли утворитись при захисті ділянок тіла потерпілої руками від ударів.

- висновком медичного освідування № 55 від 01.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 на час огляду 01.09.2018 року станом на 14 год. 30 хв. перебуває в стані алкогольного сп`яніння /т.1 а.с.200/;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та фототаблицею до нього від 01.09.2018 року, згідно якого під час особистого обшуку ОСОБА_7 у підозрюваного вилучено одяг, взуття та мобільний телефон;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.10.2018 року та відеозаписом цієї слідчої дії, згідно якого ОСОБА_7 за участі захисника розповів та показав на місці механізм спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 /т.2 а.с.49-57/ ;

- висновком судово-медичної експертизи № 89-Б від 26.10.2018 року, згідно якого покази, надані підозрюваним ОСОБА_7 в ході проведення з ним слідчого експерименту, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним щодо можливого механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , однак не в повній мірі відповідають кількості травматичних дій, якими були спричинені тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_9 /т.2 а.с. 63-71/;

- показаннями в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_13 , який вказав, що свої висновки, викладені в експертизах трупа ОСОБА_9 , підтримує в повному обсязі. Який також пояснив, що після нанесених ударів потерпіла прожила близько 1 години. Удари були спричинені в один період часу, тобто від 10 до 30 хвилин. Удари по голові були незначні, так як не спричинили пошкодження головного мозку. Всього було близько 40 ударів. Потерпіла померла від шоку-крововтрати (нестача крові), при цьому кров у внутрішніх порожнинах тіла відсутня, також її практично не було і зовні, так як кров розподілилася по тілові в місцях ударів (крововиливи, гематоми, садна), ознак наявності у потерпілої струсу головного мозку немає, також вважає, що потерпіла не втрачала свідомість. Ударів, які могли б пошкодити внутрішні органи потерпілій, нанесено не було. Стан сильного алкогольного сп`яніння потерпілої в причинному зв`язку із наслідками не перебуває.

- актом судово-психіатричної експертизи від 18.10.2018 року, згідно якої ОСОБА_7 виявляє ознаки вродженого недоумства, яке не позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, і не позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час, може постати перед судом і слідством;

- висновками судово-імунологічних експертиз № 1341 від 18.10.2018 року, якою досліджувалися 4 фрагменти деревини (шкребки), вилучених при огляді місця події, № 1338 від 23.10.2018 року, якою досліджувалося простирадло, № 1403 від 23.10.2018 року, якою досліджувався фрагменті килимового покриття, № 1342 від 23.10.2018 року, якою досліджувався фрагментах синтетичної тканини (в ухвалі суду указано, як виріз із оббивки дверей), № 1340 від 23.10.2018 року, якою досліджувалася пара гумових тапочок, № 1339 від 23.10.2018 року, якою досліджувалися футболка, спортивні штани та туфлі ОСОБА_7 , знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 . Походження цієї крові лише від ОСОБА_7 виключається;

- висновками судово-цитологічних експертиз № 303 від 25.10.2018 року, якою досліджувалася дерев`яна палка, № 315 від 26.10.2018 року, якою досліджувався піднігтьовий вміст зрізів нігтьових пластин правої та лівої руки ОСОБА_7 , згідно яких виявлено кров людини, знайдені фрагменти пухкої волокнистої сполучної та жирової тканини; кров людини може походити від ОСОБА_9 та ОСОБА_7

- речовими доказами по справі, а саме :

- зіскоби із підлоги, виріз із килима, простирадло, пара гумових капців, виріз із оббивки міжкімнатних дверей, дерев`яна палиця (вилучені під час обшуку 01.09.2018 року), дублянка, куртка синього кольору, кофта, майка, шкарпетки, труси, шорти, кросівки (одяг потерпілої), футболка, штани, туфлі, мобільний телефон «DUOS» та сім-карта МТС № НОМЕР_1 (вилучені під час затримання ОСОБА_7 );

- зразки епітелію ОСОБА_7 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 , змиви з рук ОСОБА_7 та контрольні змиви, кров ОСОБА_7 , зрізи піднігтьових платин ОСОБА_9 , зразки волосся ОСОБА_9 (постанова від 01.09.2019 року);

Оцінивши зібрану та перевірену в судовому засіданні сукупність доказів, колегія суддів вважає слушними доводи сторони захисту щодо недоведеності умислу обвинуваченого на умисне позбавлення життя потерпілого та приходить до твердого переконання про неправильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 1 КК України, а про наявність в діях цього обвинуваченого складу злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 N 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Правильна кваліфікація умисного вбивства передбачає ретельне дослідження мотиву та мети вчинення злочину.

Матеріали справи свідчать, що у обвинуваченого ОСОБА_7 не було мети позбавити життя потерпілу ОСОБА_9 , з якою він проживав тривалий час.

В своїх показаннях в судовому засіданні, ОСОБА_7 категорично заперечував той факт, що він мав намір позбавити життя потерпілу, ця позиція потерпілого просліджувалася і під час досудового розслідування.

Як стверджував обвинувачений, бити палкою потерпілу він почав внаслідок сварки. При цьому удари він наносив не цілеспрямовано в життєво важливі органи, а хаотично, так як в приміщенні житлового будинку було відсутнє світло.

Такі його показання свідчать про те, що він допускав настання будь-яких наслідків і байдуже ставився до них, що не спростовано в судовому засіданні. Більше того ці показання обвинуваченого узгоджуються з висновком судово-медичних експертиз, відповідно до яких у потерпілої ОСОБА_9 виявлено велику кількість тілесних ушкоджень у вигляді забиття шкіри по всій поверхні тулуба, голови, нижніх та верхніх кінцівок.

Удари палкою спричинялися не з досить великою силою, про що свідчить відсутність ушкоджень внутрішніх органів, ушкоджень головного мозку.

Крім того, відсутність умислу на вбивство підтверджується поведінкою обвинуваченого, який після нанесення ударів потерпілій свої дії не продовжував, хоча мав для того реальну можливість, припинив їх добровільно, одягнув потерпілу, коли та стала скаржитися на те, що їй холодно.

Той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 після побиття потерпілої не звернувся до лікувального закладу, не вказує на те, що він бажав смерті потерпілій. З показів обвинуваченого колегією суддів встановлено, що потерпіла на біль не скаржилася, про допомогу не просила, а відсутність світла в будинку і стан сп`яніння потерпілої не давали обвинуваченому змоги встановити, що потерпіла потребує медичної допомоги.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими судом доказами не доведено, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілої, він може нести відповідальність лише за заподіяння потерпілій умисних тяжких тілесних ушкоджень у зв`язку з чим дії обвинуваченого ОСОБА_7 підлягають перекваліфікації з ч.1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, так як цей обвинувачений, перебуваючи у нетверезому стані за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 близько 01 години 00 хвилин 01.09.2018 року в ході сварки із співмешканкою потерпілою ОСОБА_9 на ґрунті неприязних відносин, дерев`яною палицею наніс по тілу потерпілої численні удари в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, в результаті чого потерпілій були спричинені численні забиті рани, підшкірні крововиливи в тому числі і масивні садна, гематоми, перелом ребра та остистого відростку хребця, кожне з яких внесло свій внесок в розвиток шоку-крововтрати, оцінюються лише в своїй сукупності, як такі, що мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, і є такими, що призвели до смерті невдовзі після їх спричинення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів враховує тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів враховує його перше притягнення до кримінальної відповідальності, стан здоров`я обвинуваченого, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, колегія судів враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому колегія суддів вважає необхідним зазначити, що органами досудового слідства безпідставно зазначено обставиною, яка обтяжує покарання, настання тяжких наслідків.

Ч. 4 ст. 67 КК України встановлено, що якщо обставина, яка обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує.

Оскільки кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України є смерть потерпілого, що є тяжкими наслідками, врахування як обставини, що обтяжує покарання, наявність таких наслідків - є неприпустимим.

Приймаючи до уваги викладене вище, те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин на ґрунті пияцтва, характер дій обвинуваченого по відношенню до потерпілої та їх тривалість, колегія суддів приходить до твердого переконання, що відсутні будь-які підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, а вважає, що його виправлення можливе лише при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність по справі ряду пом`якшуючих покарання обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням цього, обвинуваченому слід призначити покарання, наближене до мінімальної санкції, передбаченої ст. 121 ч. 2 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 на період судового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначення судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику того, що обвинувачений до набрання вироком законної сили може переховуватися від суду, тому, з метою забезпечення виконання вироку є необхідним до набрання цим вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою. При цьому колегія суддів визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п.54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України, при цьому строк відбування покарання ОСОБА_7 за цим вироком суду необхідно відраховувати з дня проголошення вироку, тобто з 15.07.2019 року.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, колегія суддів,-

У В А Л И Л А:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши обвинуваченого ОСОБА_7 під варту в залі суду, та строк відбування покарання обчислювати із 15 липня 2019 року.

Речові докази по справі у вигляді:

-1) зіскобів із підлоги 2) вирізу із килиму зі слідами РБК; 3) простирадла зі слідами РБК; 4) пари гумових капців жовтого кольору зі слідами РБК; 5) вирізу із оббивки міжкімнатних дверей будинку зі слідами РБК; 6) дерев`яної палиці; 7) дублянки із коричневого матеріалу; 8) куртки джинсової синього кольору на застібці; 9) кофти кольорової синтетичної; 10) майки синтетичної кольорової; 11) шортів джинсових, синього кольору; 12) шкарпеток кольорових у смужку; 13) трусів рожевих синтетичних із малюнком у вигляді метеликів; 14) кросівок рожевих, синтетичних; 15) футболки темно-синього кольору, спортивну; 16) штанів чорного кольору, спортивних; 17) туфлів чорного кольору зі шнурками, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Лохвиця, вул. Гоголя, 19, - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 18 вересня 2018 року (Справа № 538/1273/18, Провадження № 1кс/539/14152/2018).

-мобільний телефон «DUOS» чорного кольору та сім картка МТС № НОМЕР_2 повернути обвинуваченому ОСОБА_7 як його власність, скасувавши арешт, накладений ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 18 вересня 2018 року (Справа № 538/1273/18, Провадження № 1кс/539/14152/2018).

-зразки букального епітелію ОСОБА_7 на 4 ватні палички; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 з правої та лівої руки; змив та контрольний змив з правої руки ОСОБА_7 на 2 відрізки стерильного марлевого бинта; кров ОСОБА_7 на 1 марлевий тампон з контрольним зразком; зрізи нігтьових пласти з лівої та правої кистей трупа ОСОБА_9 ; зразки волосся трупа ОСОБА_9 , що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Лохвиця, вул. Гоголя, 19, - знищити.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження копію вироку суду направити поштою не пізніше 16.07.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отриманні копії вироку суду.

Головуючий: