Справа №333/4922/19
Провадження №1-кс/333/1949/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002853 від 23.08.2019 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 року старший слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що 23.08.2019 року приблизно о 00:55 год., невстановлена особа, знаходячись біля магазину «Копійка» біля будинку №124/1 по вул. Космічній в м. Запоріжжі, за допомогою мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділа грошовими коштами з рахунку банківської картки «Монобанк» на суму 5200 грн., спричинивши при цьому своїми діями останньому матеріальних збитків на вказану сум. 23.08.2019 року старшим слідчим Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 проведено огляд добровільно наданих для проведення слідчих дій гр. ОСОБА_7 банківської картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; мобільного телефону «Samsung G5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 ; грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 6 шт., на загальну суму 1200 грн., з наступними серіями та номерами: 1) ЕЗ 3743626, 2) ТЕ 6280565, 3) КЄ 3412910, 4) СЖ 6303349, 5) ХБ 8892962, 6) ПГ 0904783. Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні №0002853 від 23.08.2019 року. У зв`язку з чим, слідчий просить суд накласти арешт на зазначене вище вилучене майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_7 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд нге повідомив.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд приходить до висновку про розгляд заявленого клопотання за відсутності слідчого та особи, у володінні якої перебуває майно, за наявними в матеріалах клопотання доказами.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з п. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку чи іншого володіння особи.

Відповідно до п. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України під арештом майна слід розуміти тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із Витягу з кримінального провадження за № 0002853, 23.08.2019 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 23.08.2019 року, у ОСОБА_7 виявлено та вилучено банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung G5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 ; грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 6 шт., на загальну суму 1200 грн., з наступними серіями та номерами: 1) ЕЗ 3743626, 2) ТЕ 6280565, 3) КЄ 3412910, 4) СЖ 6303349, 5) ХБ 8892962, 6) ПГ 0904783.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у разі не накладення арешту вказане майно може бути відчужено, зіпсовано до закінчення досудового розслідування.

Більше того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення майна в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про задоволення заявленого слідчим клопотання .

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання старшого слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002853 від 23.08.2019 року задовольнити.
2.Накласти арешт на вилучені під час огляду предмета 23.08.2019 року -банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung G5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 ; грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 6 шт., на загальну суму 1200 грн., з наступними серіями та номерами: 1) ЕЗ 3743626, 2) ТЕ 6280565, 3) КЄ 3412910, 4) СЖ 6303349, 5) ХБ 8892962, 6) ПГ 0904783, з метою їх збереження та подальшого не відчуження.

3.Банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон «Samsung G5» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 ; грошові кошти номіналом 200 грн. у кількості 6 шт., на загальну суму 1200 грн., з наступними серіями та номерами: 1) ЕЗ 3743626, 2) ТЕ 6280565, 3) КЄ 3412910, 4) СЖ 6303349, 5) ХБ 8892962, 6) ПГ 0904783- залишити на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Космічній, 40.

4.Копію ухвали не пізніше наступного дня після її винесення направити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1