Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5165/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 травня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді щоденного домашнього арешту з 22.00 год. до 06.00 год. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що органом досудового розслідування не було надано доказів обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення. У своєму клопотанні прокурор посилається на певні докази, які ніяким чином не стосуються ОСОБА_7 ( окрім протоколу обшуку житла, в якому проживає ОСОБА_7 від 25.05.2019 року).

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризики, зазначені у клопотанні є недоведеними належним чином, крім того принижують честь та гідність ОСОБА_7 (нічим не обґрунтоване посилання на те, що він є наркозалежним). У судовому засіданні надавалася довідка-характеристика на ОСОБА_7 , видана головою сільською ради смт. Романів, згідно якої ніякої компрометуючої інформації до сільської ради не надходило.

ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки зі своєю сім`єю, на вихованні має неповнолітню дитину.

Не зважаючи на те, що основним фігурантом даного кримінального провадження є ОСОБА_9 , а ОСОБА_7 , як зазначено у матеріалах провадження є лише особою з відома якої ОСОБА_9 вчиняв правопорушення, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_7 іншого альтернативного запобіжного заходу як домашній арешт.

Згідно оскарженої ухвали слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира від 29 травня 2019 року задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з 29.05.2019 р..

Взято підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Строк дії ухвали визначено до 28.07.2019 р. включно.

Одночасно визначено розмір застави, із врахуванням положень ч.5 ст. 182 КПК України, у виді 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480250 (чотириста вісімдесят тисяч двісті п`ятдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Корольовського районного суду м. Житомира.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката не підлягає задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст. 132, 176-178, 183, 194 КПК України.
Згідно матеріалів провадження, слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000129 від 16.05.2018 за підозрою громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як вбачається зі змісту клопотання органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він, разом з ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, з метою особистого збагачення, з метою мотивів здійснення незаконного розповсюдження наркотичних засобів, вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

26.05.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 вказаного вище кримінального правопорушення, орган досудового розслідування підтверджує наступними матеріалами кримінального провадження: рапортами ЖУ ДВБ НП України від 14.05.2018 та 07.03.2019; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 21.05.2019; протоколом огляду місця події від 21.05.2019; висновком експерта № 2/479 від 24.05.2019; протоколом затримання ОСОБА_7 від 25.05.2019; протоколом обшуку житла, в якому проживає ОСОБА_7 від 25.05.2019, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства у діях підозрюваного ОСОБА_7 встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України.
Прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Взято до уваги характеризуючі дані стосовно ОСОБА_7 , з яких вбачається, що він одружений, має доньку 2007 року народження, до селищної ради компроментуючих матеріалів на нього не надходило, а тому даний вид запобіжного заходу необхідно обрати виходячи не з каральних міркувань, а з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та проведення досудового розслідування у розумні строки.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, підозрюваний усвідомлюючи наслідки вчиненого та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків з метою побудови власної версії хисту та виправдання своїх дій, оскільки на даний час встановлюються свідки та очевидці подій, також встановлюється коло причетних до вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення осіб; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки наразі підозрюваний перевіряється органом досудового розслідування на причетність до вчинення алогічних протиправних дій, що вказує на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Рішення слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).
Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).
При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.
Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості можливого покарання, яке загрожує у разі доведеності вини та визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення за вироком суду, наявності ризику, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків з метою побудови власної версії хисту та виправдання своїх дій, оскільки на даний час встановлюються свідки та очевидці подій, також встановлюється коло причетних до вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення осіб; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про обґрунтованість клопотання слідчого поліції про застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки не враховано фактори, зокрема, стійкі соціальні зв`язки зі своєю сім`єю, на вихованні має неповнолітню дитину, згідно довідки-характеристики ніякої компроментуючої інформації до сільської ради не надходило, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не спростовують того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість незаконно впливати на свідків з метою побудови власної версії хисту та виправдання своїх дій, оскільки на даний час встановлюються свідки та очевидці подій, також встановлюється коло причетних до вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення осіб; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
При цьому, всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження при обранні підозрюваному запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги на зміну запобіжного заходу не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Одночасно, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Таким чином, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування щодо підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши необхідний її розмір.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 травня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :