Справа № 495/6859/19
№ провадження 1-кп/495/431/2019
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

"07" серпня 2019 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у залі суду відкрите підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеного в ЄРДР № 0001256 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород Дністровської місцевого прокуратури ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України.Обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою обрано запобіжний захід, спливає 08 серпня 2019 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 надав клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає доцільним обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, може незаконно впливати на будь - кого із свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник в інтересах обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає його необґрунтованим, вказуючи, що обвинувачений свою провину визнав у повному обсязі, має постійне місце проживання, за яким задовільно характеризується, у нього на утриманні знаходиться неповнолітні дитина - ОСОБА_7 , 2004 року народження, яку він виховує сам.
На підтвердження своїх доводів надала до суду характеристику на ОСОБА_3 , відповідно до якої він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з співмешканкою та їх неповнолітньою дочкою ОСОБА_7 , 2004 року народження, за час проживання на території сільської ради зауважень до його поведінки не було, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, скарг по відношенню до нього до сільської ради не надходило; довідку про склад сімї ОСОБА_3 та свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Просить суд обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з думкою захисника, просить суд відмовити прокурору у задоволенні клопотання.
Заслухавши клопотання прокурора Білгород - Дністровської місцевої прокуратури, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом другим КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом було встановлено, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів, відсутні докази того, що обвинувачений може переховуватись від суду.

Крім того, стороною обвинувачення, як того вимагає ст. 183 КПК України, не надано доказів, що обвинувачений намагався вчинити будь-які інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, у судовому засіданні судом було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району Одеської області, за місцем мешкає характеризується задовільно, має на утриманні доньку ОСОБА_7 , 2004 року народження.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Таким чином, на переконання суду стороною обвинувачення не надано аргументованих доказів, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, враховуючи його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, те що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, що він позитивно характеризується за місцем мешкання, також те, що по справі не допитано обвинуваченого, свідків, не досліджено письмових доказів, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 314, 315 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який обвинувачується у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 310 ч. 2 КК України відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, який діє до 05.10.2019 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району без дозволу суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції здійснювати профілактичний нагляд за обвинуваченим ОСОБА_3 , для недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 09 серпня 2019 року.

Головуючий суддя: