Справа № 742/1881/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/676/19
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000594 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , вдова, освіта середня, не працює, раніше неодноразово судима, останній раз 19.10.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць;

засуджена за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 745 грн. процесуальних витрат. Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 26 квітня 2019 року, близько 16 год., ОСОБА_7 , прибула до квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , де близько 18 години, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрала належний останньому мобільний телефон «Nokia», чим заподіяла потерпілому матеріальну шкоду на суму 735 грн.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію її дій, просив змінити вирок суду першої інстанції та пом`якшити призначене їй покарання. Послався на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Вказав на те, що суд не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 . Також послався на наявність в обвинуваченої ряду тяжких захворювань, а також матері, яка прикута до ліжка та потребує стороннього догляду.

Заслухавши доповідь судді; обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила призначити їй покарання із застосуванням ст.75 КК України; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке її засуджено, та кваліфікація її дій в апеляційній скарзі захисником не оспорюються.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 міру покарання, місцевий суд з достатньою повнотою врахував ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, дані про її особу, яка раніше неодноразово судима, за місцем проживання характеризується формально позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та часткове добровільне відшкодування потерпілому збитків; відсутність обставин, які обтяжують покарання; думку потерпілого щодо призначення покарання; та дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання саме у виді арешту у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.185 КК України, за якою вона притягується до кримінальної відповідальності, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки її перевиховання можливе лише при триманні в умовах ізоляції, з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи сторони захисту з приводу призначення ОСОБА_7 іншого виду покарання із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі є більш суворим видом покарання, ніж арешт.

Згідно вимог ст.421 КПК України, погіршення становища обвинуваченого за наслідками апеляційного розгляду кримінального провадження допускається лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

У даному ж випадку про погіршення становища обвинуваченої просить її захисник, що суперечить вищевказаним нормам кримінального процесуального закону.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання враховані, а тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4