ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2675/19 Справа № 183/3493/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покровське
Дніпропетровської області, громадянина України,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року задоволено клопотання прокурора та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою строком до 17 жовтня 2019 року.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя, оцінивши всі обставини відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, врахувавши кількість та тяжкість злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 , які віднесено до категорії особливо тяжких, а також ступінь відповідальності за них, відсутність у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків та те, щона час розгляду питання щодо доцільності продовження обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , не відпали, дійшов висновку, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки вони ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про продовження ОСОБА_7 запобіжного західу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при розгляді клопотання було порушено вимоги ст. 199 КПК України, а саме прокурором подано клопотання про продовження строків тримання під вартою лише 20 липня 2019 року безпосередньо у суді, а не завчасно, не пізніше ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Вказує, що в порушення вимог ч.ч.1, 3 ст. 184, ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором не надано до суду копій матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання про продовження тримання під вартою. Вважає, що прокурором не було доведено виправданість подальшого тримання його під вартою, не доведено існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Окрім того, вважає, що судом проігноровано, що обвинувачений будь-яких зв`язків з антигромадськими елементами не підтримував, має постійне місце проживання і роботи, виключно позитивно характеризується та інші важливі, на думку захисника, обставини. Зазначає, що ОСОБА_7 колишній співробітник ОВС та учасник бойових дій на Донбасі, за місцем роботи та проходження військової служби характеризується позитивно, на теперішній час знаходиться в складі громадської організації Група патріот, є приватним підприємцем, отримує прибутки від підприємницької діяльності та сплачує податки, не вживає спиртні напої чи наркотики, не має наміру на вчинення злочинів, не підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, не виказує ніяких намірів ухилятися від слідства та суду чи перешкоджати встановленню істини по справі.
В доповненні до апеляційної скарги захисник вказує на те, що судом першої інстанції проігноровано необхідність дослідження стану здоров`я ОСОБА_7 та не перевірено наявність у нього захворювань і можливість його довгострокового утримання в місцях позбавлення волі. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 з 15 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року знаходився на лікуванні в медичному закладі у зв`язку з захворюванням гастриту та виразкою шлунку. Вважає, що в умовах тримання під вартою ОСОБА_7 позбавлений можливості отримувати належне та повноцінне лікування профільними спеціалістами, що загрожує погіршенням його стану здоров`я та отримання інвалідності.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачають найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, кримінальне правопорушення вчинено групою осіб за попередньою змовою. Також, судом враховано, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, оскільки стороною захисту не надано суду доказів наявності на утриманні ОСОБА_7 будь-яких осіб. Отже, зазначене свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений може переховуватися від суду.
Крім того, ОСОБА_7 є колишнім співробітником ОВС, що вказує на те, що він є обізнаним у способах та методах проведення оперативно-розшукової діяльності та особливостях роботи органів досудового розслідування, а отже може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, обвинуваченому відомо анкетні відомості потерпілих, свідків, експертів у цьому провадженні, тому є підстави вважати, що за таких обставин обвинувачений, може впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, які мають бути допитані у вказаному кримінальному провадженні та покази яких мають істотне значення у кримінальному провадженні.
Враховуючи тривалість вчинення та кількість кримінальних правопорушень, існує ризик, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою та захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_7 є приватним підприємцем, перебуває в складі громадської організації Група патріот, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, апеляційний суд вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 позбавлений можливості отримувати належне та повноцінне лікування профільними спеціалістами у зв`язку з захворюванням гастриту та виразкою шлунку, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими зважаючи на наступне.
З наданої стороною захисту копії виписки із медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що в період з 15 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року ОСОБА_7 перебував на амбулаторному лікуванні в КЗ Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №5 з діагнозом: хронічний гастрит, підозра на виразку шлунку, однак, матеріали провадження не містять будь-якого звернення під час перебування обвинуваченого під вартою до адміністрації ДУ «Дніпровська УВП № 4» щодо проведення медичного обстеження у спеціалізованому медичному закладі Міністерства охорони здоров`я України, з метою надання кваліфікованої медичної допомоги у обсязі, що необхідний для запобігання загрози стану його здоров`я.
Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року, якою продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4