Справа № 604/118/18
провадження № 1-кп/598/159/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000326 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Волочиськ Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого:

- 10 листопада 2006 року вироком апеляційного суду Тернопільської області за п.п.4, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. 06 квітня 2017 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 2 роки 11 місяців 16 днів,

за ч.1 ст.369-2 КК України,-

встановив:

28 листопада 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Залізничній, в смт Підволочиськ Тернопільської області, вступив в конфлікт на вулиці, в ході якого виражався нецензурною лексикою та кричав, у зв`язку з чим його було запрошено до Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для дачі пояснень для прийняття рішення щодо можливого притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Згідно з ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Тоді ж, у ОСОБА_6 , який перебував в приміщенні Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, що по вул. Данила Галицького, 112 в смт Підволочиськ Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на пропозицію надати неправомірну вигоду начальнику Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 за сприяння у не притягненні його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд якого здійснюється судом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 28.11.2017 року близько 11.20 год. повідомив дільничному офіцеру поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 , що хоче потрапити на прийом до начальника Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області.

На прохання ОСОБА_4 дільничним офіцером ОСОБА_8 проведено його в службовий кабінет начальника Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 . Перебуваючи в службовому кабінеті Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , ОСОБА_4 повідомив йому, що працівниками Підволочиського ВП задокументовано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП, свою вину у вчиненому визнає, однак, у зв`язку з тим, що він знаходиться на профілактичному обліку Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області та являється формально підпадаючим під дію Закону України «Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі», оскільки тільки в квітні 2017 року звільнився з місць позбавлення волі, де відбував покарання, тому не хотів би знову бути притягнутим до адміністративної відповідальності та за сприяння у вирішення вказаного питання готовий подякувати.

Про вказаний факт, начальник Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_11 рапортом повідомив безпосереднього керівника.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 29.11.2017 близько 12год. 12хв. прийшов в приміщення Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, де звернувшись до помічника чергового Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області повідомив, що прийшов до начальника Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , про що помічник чергового повідомив останньому.

Далі ОСОБА_12 зійшовши в фойє запросив ОСОБА_6 в кімнату прийому громадян, де ОСОБА_5 , особисто, у усній формі, звернувся до нього з пропозицією надати неправомірну вигоду в сумі 1000 гривень за сприяння щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме за вчинення впливу на суддю районного суду, уповноваженого розглядати протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП.
Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України (в редакції Закону № 770-VIII від 10.11.2015), тобто у пропозиції надати неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і повністю підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення викладені в обвинувальному акті.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.
Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.
Обираючи ОСОБА_4 покарання суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вважає необхідним призначити його у виді штрафу, врахувавши при цьому такі пом`якшуючі його вину обставини як те, що він щиро розкаявся, визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину та має на утриманні маму інваліда І-ї групи.
Відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Вказаний злочин ОСОБА_4 було вчинено до повного відбуття покарання за вироком від 10 листопада 2006 року апеляційного суду Тернопільської області яким його було засуджено за п.п.4, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та 06 квітня 2017 року звільнено умовно-достроково з невідбутим терміном 2 роки 11 місяців 16 днів.

Відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при їх призначенні за сукупністю вироків складанню з іншими видами не підлягають, а тому вказані вироки слід виконувати самостійно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 369-2 КК України, призначивши йому покарання, у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ст.70, ст.72 КК України вирок апеляційного суду Тернопільської області від 10 листопада 2006 року згідно якого ОСОБА_4 засуджено за п.п.4, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна з подальшим звільненням від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим терміном 2 роки 11 місяців 16 днів, виконувати самостійно.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний Тернопільської області суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1