Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/641/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2019 року м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні №0001021 від 23.08.2016 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України є особою, що не має судимості,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.
Так, близько 02 год. 00 хв. 21 серпня 2016 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин накинувся на ОСОБА_11 та кулаками правої і лівої руки наніс останньому 4 удари в голову. ОСОБА_11 в ході сутички впав на підлогу, ОСОБА_8 сів зверху на нього та наніс 6 ударів кулаками обох рук в область голови, а потім декілька ударів в область тулуба та кінцівок. Відповідно до висновку судово-медичного експерта №799 від 24.08.2016, внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: закритий перелом кісток носу, крововиливів навколо обох очей з переходом на спинку носа, на спинці носу з переходом на бокові поверхні, в області верхньої губи з права з переходом на щоку та підборіддя з права, в області верхньої губи зліва, в області підборіддя зліва, на області підборіддя в центрі, крововилив в білкову оболонку обох очей, крововилив у слизисту оболонку верхньої губи з права та ліва, крововилив в слизову оболонку нижньої губи по перехідній складці, забій тканей головного мозку; б) крововилив в проекції лівої ключиці, двох крововиливів на передній поверхні грудної клітини по середньо-ключичної лінії справа проекції шостого і сьомого ребра, трьох крововиливів по передній поверхні грудної клітини між навколо грудної та передньої підмишечної лініями зліва в області другого-третього міжребір?я, садни в області остистого відростку другого поясничного позвонка; в) крововилив по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, ділянки осаднення по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, трьох саден в області правого ліктьового суглобу по задній поверхні, двох саден в області лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, чотирьох саден в області правого колінного суглобу по передній поверхні, трьох саден в області лівого колінного суглобу по передній поверхні. ІНФОРМАЦІЯ_2 від спричинених тілесних ушкоджень у вигляді ЗЧМТ ОСОБА_11 помер. Відповідно до вказаного вище висновку судово-медичного експерта, тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_11 , у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів і саден тулуба і кінцівок у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_8 , зазначив, що вирок суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та просив скасувати вирок в частині призначеного покарання. Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін. Свої вимоги обґрунтував тим, що призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді 8 років позбавлення волі суд вказав, що останній позитивно характеризується, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вважається таким, що не має судимості. В той же час, місцевим судом фактично залишено поза увагою тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого.
Так, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, схильний до протиправної поведінки, попри судимості за корисливі злочини на шлях виправлення не став, суспільно корисною діяльністю не займався, навпаки, згідно з обвинуваченням, вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення, наслідки якого є незворотними. З огляду на викладене, ОСОБА_8 продовжує займатися злочинною діяльністю, проявляє зневажливе відношення до соціальних цінностей, норм моралі та закону, що в сукупності вказує на сформованість в останнього враження безкарності за скоєні ним злочини та скоєння кримінальних правопорушень для ОСОБА_8 не є випадковістю або наслідком збігу якихось обставин, а логічно випливає з образу його життя. Суд, при призначенні покарання за ч.2 ст. 121 КК України призначив ОСОБА_8 низьке покарання передбачене санкцією статті, при цьому не врахував, що останній вину повністю не визнав, щиро не покаявся.

В доповненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив застосувати п. 2 ст. 284 КПК України, та передати матеріалами кримінального провадження прокурору для повного розслідування, допитати свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 . Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не враховано ті факти, що прокуратура приховала факти та докази його непричетності до злочину. Вказав, що судмедекспертиза показала причетність іншого чоловіка ОСОБА_13 . Свідки вказали, що у ОСОБА_13 були збиті руки, на штанах було знайдено кров, а також вказав про наявність мотиву, а саме, що потерпілий ОСОБА_21 ревнував свою співмешканку до ОСОБА_22 та що в них відбулася сварка. Вказав, що визнає свою вину в тому, що не зупинив їх сварку. Знаючи, що ОСОБА_22 побив ОСОБА_21 не допоміг йому. Просив взяти до уваги, що ОСОБА_22 свої показання постійно змінює, не дає чітких показів. Свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є свідками того, що ОСОБА_23 та ОСОБА_24 дали хабар працівникам поліції щоб уникнути кримінальної відповідальності та прокурор не взяла до уваги ці слова, а суд проігнорував. Вказав, що він не судимий закону не знав, цим скористалася поліція та незаконно його допитували. Визнає вину частково що не викликав поліцію та не викликав швидку допомогу. В судовому засіданні апеляційної інстанції вказав, що підтримує свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника, проте єдина їх позиція призначити по справі новий судовий розгляд кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_8 . Викликати та допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Свої вимоги обґрунтував тим, що судом безпідставно не взято до уваги покази обвинуваченого та того, що свідок ОСОБА_24 страждає на психічну хворобу, і не може сам приймати рішення. Слідчий експеримент з ОСОБА_13 проводився в приміщенні слідчого відділу Кіровоградського відділу поліції, а не за місцем вчинення, як з іншими учасниками, що дає підстави стверджувати про небажання свідка ОСОБА_13 , приймати участь в слідчому експерименті, в місті постійного проживання. В момент зазначених подій, всі свідки перебували в нетверезому стані, що підтверджується їх власними показами, що викликає сумнів в об`єктивності показів свідків. Крім того, не було взято до уваги, що потерпілий є особою, раніше неодноразово судимою, міг мати конфлікти з багатьма іншими особами. Причиною бійки є саме конфлікт, що стався між ним та ОСОБА_13 . Вважає, що у свідка ОСОБА_13 були всі підстави оговорювати ОСОБА_25 , що підтверджується показами свідка ОСОБА_26 . Крім того, зауважив, що покази свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 різняться між собою. Так, згідно показів ОСОБА_27 ОСОБА_29 наніс потерпілому 6-7 ударів, а згідно показання ОСОБА_13 до 10 ударів. Отже, дані показання не співвідносяться. Судом не взято до уваги той факт, що саме свідок ОСОБА_13 приніс до ОСОБА_8 речі в крові. Зазначені факти не були вивчені судом. Судом не було взято до уваги показання свідка ОСОБА_26 та характеризуючи дані стосовно ОСОБА_13 . Дільничний інспектор ОСОБА_16 та працівники поліції що відразу виїжджали на місце події допитані в судовому засіданні не були.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, та просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задовольнити подані ними апеляційні скарги, та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, дотримуючись меж перегляду судових рішень визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Перевіривши законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій свою вину не визнав та показав, що 20.08.2016 року він з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були на роботі. Після роботи випили пляшку горілки, два літри пива та пішли до кафе де також пили пиво. Потім за пропозицією ОСОБА_13 прийшли до його дядька ОСОБА_30 щоб взяти ще горілки. Підійшовши до будинку дядька, ОСОБА_13 зайшов до будинку, а він з ОСОБА_14 чекали на вулиці. Потім вийшов ОСОБА_13 і запропонував їм зайти. Вони втрьох зайшли до будинку ОСОБА_30 , в якому на ліжку сидів ОСОБА_11 . Між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 виникла розмова з приводу чого останній знаходиться в цьому будинку без господаря і чому вирвана скоба на дверях. ОСОБА_13 вдарив долонею по лицю ОСОБА_11 ОСОБА_11 почав погрожувати ОСОБА_13 , що направить на нього своїх хлопців, після чого ОСОБА_13 вдарив ОСОБА_11 пару раз кулаком в область обличчя, а саме в щелепу та щоку. В цей час ОСОБА_14 стояв в стороні. Потім ОСОБА_11 почав чіплятися до нього. Він вдарив ОСОБА_11 один раз у нижню щелепу, а другий раз в грудну клітину. Після чого вони пішли з цього будинку до кафе «Паняночки», а ОСОБА_11 залишився сидіти на ліжку, при ньому він жодного разу не падав. Неприязних стосунків з ОСОБА_11 в нього не було. Додому він повернувся приблизно о 6 годині ранку. На наступний день зранку до нього прийшов ОСОБА_13 , який з собою приніс пиво та якусь сумку з речами яку попросив залишити на зберігання. Він звернув увагу на те, що у ОСОБА_13 були побиті і порізані руки, але на запитання, що трапилось ОСОБА_13 сказав, що коли йшов додому то впав. Після цього він та ОСОБА_13 зайшли до будинку ОСОБА_30 де він побачив ОСОБА_11 , який лежав на кроваті.В нього було повністю розбите лице: губи, ніс, синяки під очима та інше. Він запитував у ОСОБА_11 , що трапилось, але той нічого не розповів, лише сказав, що все нормально. Він пропонував ОСОБА_11 викликати швидку, але останній відмовився, лише попросив взяти йому три літри пива. Він сходив у магазин за пивом, яке вони всі разом випили. На наступний день він зустрівся з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . ОСОБА_13 сказав, що ОСОБА_11 дуже погано. Він з ОСОБА_14 пропонували викликати швидку допомогу, але ОСОБА_13 відмовився і сказав, що швидка допомога ОСОБА_11 вже не допоможе. На наступний день він був на роботі і від ОСОБА_14 дізнався, що ОСОБА_11 помер. Через деякий час дільничний та оперуповноважені забрали до відділку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а потім приїхали і за ним. У райвідділі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відпустили, а його змушували підписувати визнання вини. Він спочатку не погоджувався підписувати, але його сильно побили і він погодився підписати те, що це він бив ОСОБА_11 , з цього приводу він звертався зі скаргою до прокуратури.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, оголошеними і дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції і, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що ОСОБА_11 її рідний брат. Проживали вони окремо, він проживав зі співмешканкою та зловживав спиртними напоями. ОСОБА_11 не був агресивним та пересувався на костилях. 23.08.2016 року їй зателефонувала донька та повідомила, що прийшов ОСОБА_13 зі своїм дядьком ОСОБА_31 та сказали щоб ОСОБА_10 забрала свого брата з будинку ОСОБА_32 . На запитання, що з ОСОБА_11 , донька плакала та сказала, що його вбили. Вона зателефонувала дільничному ОСОБА_16 та повідомила цю інформацію. Коли приїхала додому, пішла до будинку ОСОБА_30 , там вже був ОСОБА_16 , який не пустив її до хати і сказав, що краще буде щоб вона цього не бачила. Через годину півтори приїхала слідчо-оперативна група, до будинку її так і не пустили. ОСОБА_11 вона вже побачила, коли вони з чоловіком на своїй машині везли його тіло до моргу. До цього випадку ОСОБА_8 не знала. За життя ОСОБА_11 товаришував з ОСОБА_31 , а з ОСОБА_13 в нього були конфлікти із за його співмешканки ОСОБА_33 . Цивільний позов підтримала, в обґрунтування зазначила, що вона із за дій ОСОБА_8 втратила рідного брата, в наслідок чого зазнала сильних душевних страждань.
- показаннями свідка ОСОБА_13 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що в літку 2016 року, точної дати не пам`ятає, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_14 вживали спиртні напої. В нього порвався кросівок, і він вирішив піти до ОСОБА_14 перевзутись, щоб потім піти в кафе «Паняночка». По дорозі до ОСОБА_14 , вони проходили повз будинок його дядька ОСОБА_30 , розташований на АДРЕСА_2 . Помітив, що у дядька в будинку горить світло, хоча точно знав, що ОСОБА_34 в цей час перебуває в його бабусі. Він з хлопцями вирішив зайти до будинку та подивитись, що там відбувається. Коли зайшли до будинку, побачили, що в ньому знаходиться ОСОБА_11 , який знаходився там сам, розпивав горілку та на великій гучності дивився телевізор. Замок в будинку був вирваний. Він та хлопці - ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , почали розмовляти з ОСОБА_11 , потім між ними виник конфлікт. Він перший дав ОСОБА_11 ляпаса, після цього ОСОБА_11 почав ображати їх нецензурною лайкою. ОСОБА_14 в цей час начебто перебував у коридорі, але точно не пам`ятає.
Між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 запригнув на ліжко, на якому сидів ОСОБА_11 , і вони почали боротися. Потім вони впали на підлогу. ОСОБА_8 був зверху і продовжував бити ОСОБА_11 , бив кулаками по лицю, наніс приблизно до десяти ударів. Спочатку він не вмішувався у конфлікт, але коли побачив, що ОСОБА_11 вже не реагує на удари ОСОБА_8 , хоча до цього, на ліжку, давав останньому відсіч, відтягнув ОСОБА_8 на вулицю і вони пішли далі гуляти у бар. На наступний день, ближче до обіду, він з ОСОБА_8 прийшли до дядька ОСОБА_30 , в нього був ОСОБА_34 та ОСОБА_11 , які вживали горілку і були в стані алкогольного сп`яніння. Потім всі разом пили пиво. Він з ОСОБА_8 пропонували ОСОБА_11 викликати швидку допомогу або відвести додому, але останній відмовився. На другий день конфліктів не було. ОСОБА_11 вів себе адекватно, але в нього були дуже сильні гематоми під очима, кров на підборідді. На наступний день він дізнався, що ОСОБА_11 помер. Він пішов і сказав про це його племінниці ОСОБА_35 . Потім приїхала поліція і почалося розслідування. За життя ОСОБА_11 був конфліктним.
- показаннями свідка ОСОБА_34 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що не був присутній при обставинах вказаного злочину. Влітку 2016 року, повернувся додому, двері були вибиті, в будинку був ОСОБА_11 , який пив пиво. Побачив, що ОСОБА_11 був побитий, а саме: в нього були синці під очима, розбита губа, запропонував йому викликати швидку допомогу, але останній відмовився, мотивуючи свою позицію тим, що це не перший раз, все добре. В цей день він з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 вживали пиво у дворі. ОСОБА_11 попросився побути в нього вдома, він дозволив, прикрив двері та пішов до своєї матері. На наступний день повернувся додому і побачив, що ОСОБА_11 лежить на ліжку мертвий. Коли проходив повз дома ОСОБА_11 бачив, що там були вибиті вікна, а тому припускає, що його могли побити вдома, а не у нього в будинку. Після того, як виявив ОСОБА_11 мертвим, сказав про це ОСОБА_13 , а той повідомив цю інформацію сестрі померлого, а вона вже викликала поліцію.
- показаннями свідка ОСОБА_14 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав. що 21.08.2016 року вони з ОСОБА_8 йшли з роботи, купили пляшку горілки. Прийшли до ОСОБА_8 додому та випили цю пляшку горілки. Потім зайшли за ОСОБА_13 , купили ще одну пляшку горілки, яку випили в нього дома. Після цього пішли в кафе, випили там пива. Потім ОСОБА_13 запропонував піти до його дядька ОСОБА_30 та ще випити. Коли прийшли до будинку ОСОБА_30 , побачили вибиті двері. Першим до будинку зайшов ОСОБА_13 , в нього виник конфлікт з ОСОБА_11 , який перебував у вказаному будинку. Через декілька хвилин він з ОСОБА_8 також зайшли до будинку. ОСОБА_13 один раз вдарив ОСОБА_11 долонею по обличчю. Потім виник конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 і вони почали битися. ОСОБА_8 бив ОСОБА_11 кулаком по голові та нижче поясу, наніс приблизно 6-7 ударів, точно не пам`ятає. Вони спочатку бились на ліжку, а потім впали на підлогу, ОСОБА_11 був знизу, а ОСОБА_8 на ньому. Він казав ОСОБА_13 щоб той забрав ОСОБА_8 . ОСОБА_13 витяг ОСОБА_36 на вулицю, проте ОСОБА_8 знову забіг у хату і ще пару разів вдарив ОСОБА_11 , останній був на підлозі. Потім вони втрьох пішли гуляти до кафе «Панянка», погуляли та розійшлись по домівкам, більше він хлопців не бачив. На наступний день, він з хлопцями був у ОСОБА_30 вдома, де пили пиво у дворі. ОСОБА_11 ходив, пив пиво, спілкувався, в нього були синяки на обличчі. На третій день після бійки, ОСОБА_13 зателефонував йому та повідомив, що ОСОБА_11 погано себе почуває. Вони зустрілись втрьох, він запропонував викликати швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_13 не погодився і запропонував вивезти ОСОБА_11 тачкою додому, ОСОБА_8 також не погодився, запропонував вивезти ОСОБА_11 в кар`єр і викинути. Також, ОСОБА_8 купляв ліки для ОСОБА_11 . О третій годині ночі до нього приходив ОСОБА_8 щоб вивезти ОСОБА_11 , але він навіть не вставав, ОСОБА_8 прогнала його мати. Про смерть ОСОБА_11 дізнався по телефону від ОСОБА_13
- показаннями свідка ОСОБА_26 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що в двадцятих числах серпня 2016 року зранку шукала ОСОБА_37 . Зайшла до будинку ОСОБА_30 , будинок був відчинений, двері прикриті, у кімнаті на ліжку лежав ОСОБА_11 , лице в нього було синє та опухле, синяки під очима, близько до нього не підходила. Вона спитала в нього чи є ОСОБА_34 або ОСОБА_38 , на що він відповів ні і сказав «Тікай». Голос в нього був важкий, наче в середині щось клокотало. Про це вона повідомила його співмешканці ОСОБА_33 . Потім ввечері приїхав дільничний та повідомив їй, що ОСОБА_11 помер. Дільничний привіз її до будинку, де перебувало тіло ОСОБА_11 , там вже працювали працівники поліції та експерти. В той час, в будинку також був ОСОБА_13 , в якого були сильно побиті руки, повністю збиті кісточки. Хто побив ОСОБА_11 вона не бачила, але по селу кажуть, що ОСОБА_13 спав в будинку з ОСОБА_39 до самого ранку, вона з ним розминулась. У ОСОБА_11 був конфлікт з ОСОБА_13 . ОСОБА_13 може охарактеризувати з негативної сторони.
- показаннями свідка ОСОБА_40 , наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, яка показала, що в літку 2016 року, точної дати не пам`ятає, її син ОСОБА_8 прийшов до дому на початку шостої години ранку і був босий. На її запитання де його взуття, він сказав, що віддав його ОСОБА_13 тому, що останній пішов на дискотеку. Після чого ОСОБА_8 ліг спати, він був випивший. Потім приблизно о 10 годині до них прийшов ОСОБА_13 , приніс спортивну сумку і сказав, що в ній речі ОСОБА_8 . Коли ОСОБА_13 прийшов в нього були побиті руки, на запитання, що з руками, він сказав, що впав. ОСОБА_13 приніс з собою два літри пива, розбудив ОСОБА_8 , про щось поговорили і пішли. Куди вони пішли їй не сказали. Потім ввечері прийшов ОСОБА_8 додому та розповів, що ходили до ОСОБА_11 носили ліки. Також казав, що ОСОБА_11 пив з ними пиво. На другий день ОСОБА_11 помер. Пізніше до неї приходив ОСОБА_13 і казав, що ОСОБА_11 бив ОСОБА_8 . По селу люди кажуть, що ОСОБА_11 бив ОСОБА_13 і в нього в той час були штани у крові.
- показаннями експерта ОСОБА_41 наданими у судовому засіданні суду першої інстанції, який показав, що працює експертом 36 років. Дослідження трупа ОСОБА_11 проводила судово-медичний експерт ОСОБА_42 , однак на теперішній час вона вже на пенсії. Час смерті особи визначається по трупним плямам та окостенінню тіла. З висновку експерта вбачається, що з моменту настання смерті до проведення судово-медичного дослідження трупа пройшло приблизно 24-48 годин. Однак враховуючи, що події відбувались в серпні місяці, тобто літом, в спекотну погоду, трупні плями могли проявитися досить швидко, а тому точно дату та час смерті встановити не можливо. Щодо причини настання смерті зазначив, що смерть настала від ушибу тканин головного мозку в результаті черепно-мозкової травми, тобто спочатку було пошкоджено тканини головного мозку, потім проявився набряк головного мозку і як наслідок настала смерть. Також повідомив, що перебування особи в стані алкогольного сп`яніння може прискорити появу набряку мозку. Враховуючи характер ушкоджень ОСОБА_11 міг жити деякий час після нанесення ушкоджень, але скільки часу він вказати не може.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 , і на це також правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції, підтверджується іншими зібраними у справі доказами і, зокрема:

- витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань (том 1, а.с. 2324);
- рапортом старшого інспектора чергової частини Кіровоградського РВП КВП ГУНП у Кіровоградській області від 23.08.2016, яким зафіксовано, що ОСОБА_34 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виявив на ліжку в кімнаті ОСОБА_11 , без ознак життя та явними тілесними ушкодженнями у вигляді синців на обличчі (том 1, а.с. 25);
- протоколом огляду місця події від 23.08.2016 з фототаблицями, яким оглянуто будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_11 із тілесними ушкодженнями та вилучено змиви речовини бурого кольору з дверей коридору та косяка дверей в кухні (том 1, а.с.38-48);
- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_11 № 822 від 24.08.2016 та довідкою про причину смерті №822, згідно яких причиною смерті ОСОБА_11 є напад з використанням тупого предмету з метою нанесення тілесних ушкоджень (том 1, а.с.50);
- висновком експерта № 799 від 19.09.2016 яким встановлено, що ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: а) закритої черепно-мозкової травми: закритий перелом кісток носу, крововиливів навколо обох очей з переходом на спинку носа, на спинці носу з переходом на бокові поверхні, в області верхньої губи з права з переходом на щоку та підборіддя з права, в області верхньої губи зліва, в області підборіддя зліва, на області підборіддя в центрі, крововилив в білкову оболонку обох очей, крововилив у слизисту оболонку верхньої губи з права та ліва, крововилив в слизову оболонку нижньої губи по перехідній складці, забій тканин головного мозку; б) крововилив в проекції лівої ключиці, двох крововиливів на передній поверхні грудної клітини по середньоключичної лінії з права проекції шостого і сьомого ребра, трьох крововиливів по передній поверхні грудної клітини між навкологрудної та передньої підмишечної лініями зліва в області другого-третього міжребір`я, садни в області остистого відростку другого поясничного позвонка; в) крововилив по зовнішній поверхні правого плеча в середній третині, ділянки осаднешія по зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині, трьох саден в області правого ліктьового суглобу по задній поверхні, двох саден в області лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, чотирьох саден в області правого колінного суглобу по передній поверхні, трьох саден в області лівого колінного суглобу по передній поверхні. Тілесні ушкодження виникли внаслідок травматичного контакту з тупим (ми) предметом (ами). Тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті ОСОБА_11 , у живих осіб несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів і саден тулуба і кінцівок у живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Тілесні ушкодження виникли від не менше ніж двадцяти травматичних дій. Смерть ОСОБА_11 настала від забою тканини головного мозку в результаті закритої черепно-мозкової травми, яка виникла внаслідок сукупності ушкоджень в область голови. В крові ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в розмірі 0,52 г/дм3, що у живих осіб може відповідати легкій степені алкогольного сп`яніння. Характер, кількість та розташування тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_11 не характерні для нанесення їх власною рукою (том 1, а.с.51-53);
- висновком експерта № 1335-1336 від 08.09.2016 яким встановлено, що діагноз смерті ОСОБА_11 , а саме: цироз печінки, набряк головного мозку, посмертний аутоліз тканин (том 1, а.с.54-55);
- висновком експерта № 3092 від 31.08.2016 яким встановлено, що в крові від трупа ОСОБА_11 , виявлено етиловий спирт в кількості 0,52 г/дм?; в крові не виявлено: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий та ізоаміловий спирти (том 1, а.с.56);
- протоколом огляду місця події від 23.08.2016 з фототаблицями, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено та вилучено сліди пальців рук (том 1, а.с.58-64);
- протоколом огляду місця події від 23.08.2016 з фототаблицями, яким оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає свідок ОСОБА_13 де виявлено та вилучено камуфляжні штани та светр зі слідами речовини бурого кольору (том 1, а.с.66-73);
- висновком судово-психіатричного експерта №422 від 13.09.2016, яким встановлено, що ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення не страждав і вданий час психічними захворюваннями не страждає. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Відмічена аномалія характеру у вигляді іншого специфічного (інфантильного) розладу особистості не є проявом психічного захворювання і не впливає на його осудність. Застосування заходів медичного характеру не потребує (том 1, а.с.88-89);
- висновком експерта № 669 від 13.09.2016, яким встановлено групову приналежність крові ОСОБА_8 (том 1, а.с.112а-113);
- висновком експерта № 653 від 07.10.2016, якими встановлено, що на джемпері, штанях, що вилучені з домоволодіння ОСОБА_8 , слідів крові не знайдено (том 1, а.с.118-119);
- висновком експерта № 651 від 10.10.2016, якими досліджено сліди крові виявлені при проведені огляду місця події. На марлевих тампонах змивах з дверей до кухні та з дверей до спальної кімнати знайдено сліди крові людини. Кров в даних тампонах не може походити від ОСОБА_8 . Отримані результати не дозволяють висловитись про можливе або не можливе походження крові від одного потерпілого ОСОБА_11 . На марлевому тампоні-змиві з підлоги сліди крові не знайдено (том 1, а.с.124-126);
- висновком експерта № 635 від 07.09.2016, яким встановлено, що групову належність крові ОСОБА_11 не встановлено у зв`язку із загниванням крові (том 1, а.с.129-130);
- висновком експерта № 652 від 10.10.2016, яким встановлено, в об`єктах дослідження 1-3, 16, 18 не виключається можливість походження крові (або домішка крові) від ОСОБА_11 . В даних об`єктах кров не може походити від одного ОСОБА_8 , але при цьому не виключається можливість домішки його крові. В об`єкті 17 групова належність не встановлена в зв`язку з неусувним впливом предмето-носія даного об`єкта на діагностичні сироватки. В об`єктах 4-15 на пуловері та 19-26 на штанях камуфльованих сліди крові не знайдено (том 1, а.с.135-138);
- протоколом слідчого експерименту від 10.10.2016 за участю ОСОБА_14 і ОСОБА_43 та відповідним відеозаписом, згідно якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (том 1, а.с.140-143);
- протоколом слідчого експерименту від 10.10.2016 за участю ОСОБА_8 і адвоката ОСОБА_44 та відповідним відеозаписом, згідно якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (том 1, а.с.144-147);
- протоколом слідчого експерименту від 11.10.2016 за участю ОСОБА_13 та відповідним відеозаписом, згідно якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (том 1, а.с.148-151);
- додатком до висновку експерта № 799 від 12.10.2016, відповідно до якого смерть ОСОБА_11 наступила від закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, яка виникли в сукупності пошкоджень в області голови, в результаті не менше семи травматичних нанесень тупими предметами в область обличчя та голови. Судово-медичних даних, з яких можливо було б зробити висновок, від якого саме пошкодження виник забій головного мозку, не має. Дані тілесні ушкодження могли виникнути при самих різних обставинах, в тому числі і вказаних ОСОБА_45 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 у протоколах проведення слідчих експериментів від 10-11.10.2016. Після нанесення пошкоджень потерпілий міг здійснювати активні дії, але який саме період часу, судово-медичних даних не має. Пошкодження могли виникнути в строк 21.08.2016 (том 1, а.с.155-157);
- висновком спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам №362 від 11.10.2016, яким встановлено, що ОСОБА_8 страждає психічно поведінковими розладами, внаслідок вживання алкоголю, лікування не потребує (том 1, а.с.159).

Оцінюючи викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за що його засуджено, колегія судів приходить до висновку, що дані висновки ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у повному обсязі та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст.121 КК України, як вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 стосовно того, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допустив неповноту судового розгляду та надав зібраним по кримінальному провадженню доказам неправильну правову оцінку, що є підставою для призначення по кримінальному провадженню нового судового розгляду є необґрунтованими та безпідставними На переконання колегії суддів суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження повно, всебічно та неупереджено, при цьому дотримався вимог кримінального процесуального закону та надав всім зібраним по кримінальному провадженню доказам належну правову оцінку. Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону не допустив.

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника викладені в апеляційних скаргах щодо відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та що даний злочин вчинено ОСОБА_13 є необґрунтованими та безпідставними, та повністю спростовуються показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_24 , протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 (том 1, а. с. 140-143), протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 (том 1, а.с. 148-151) та протоколом слідчого експерименту за участю самого обвинуваченого ОСОБА_8 (том 1, а.с.144-147), та іншими вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами, якими повністю підтверджується вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та які є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою та повністю відповідають дійсним фактичним обставинам кримінального провадження встановленим судом першої інстанції. Сумніви у їх належності, допустимості та достовірності у колегії суддів відсутні.

Крім того доводи викладені в апеляційній скарзі захисника, стосовно того, що слідчий експеримент із свідком ОСОБА_13 проводився в приміщенні слідчого відділу Кіровоградського відділу поліції, а не за місцем вчинення, як з іншими учасниками, що дає підстави стверджувати про небажання свідка ОСОБА_13 приймати участь в слідчому експерименті, в місті постійного проживання є безпідставними, оскільки даним слідчим експериментом встановлювався лише механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , тому суд обґрунтовано визнав даний доказ належним та допустимим та поклав його в основу обвинувального вироку ОСОБА_8 .

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно розбіжностей в показаннях свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , а саме в кількості нанесених ОСОБА_11 ударів, оскільки як вбачається із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.10.2016 року за участю ОСОБА_14 та ОСОБА_43 (том 1, а.с.140-143) згідно якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 близько 4-5 ударів кулаками лівої та правої руки в голову ОСОБА_11 , який лежав на панцерному ліжку, а саме в ліву та праву частину обличчя під очима. Після чого стягнув ОСОБА_11 з ліжка висотою 50 см. На котрому виступає металевий кутник та ОСОБА_21 впав на спину на бетоноване покриття. В той час як ОСОБА_11 лежав на підлозі обличчям у верх, ОСОБА_8 , стоячи над ним наніс ще близько 6 ударів, котрі потрапляли в область носа, підборіддя та роту. Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_13 , що підтверджується протоколом слідчого експерименту від 11.10.2016 року за участю ОСОБА_13 згідно якого уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (том 1, а.с.148-151) та протоколом слідчого експерименту від 10.10.2016 року за участю свідка ОСОБА_14 (том 1, 140-143), згідно яких уточнено механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Крім того, необґрунтованими та безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченого та захисника щодо наявності у свідка ОСОБА_13 підстав оговорювати ОСОБА_25 , оскільки як встановлено в судовому засіданні, показання свідка ОСОБА_13 є послідовними та узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції.
При цьому колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов правильного висновку та врахував пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він два рази вдарив ОСОБА_11 в щелепу та грудну клітину, та правильно розцінив його пояснення, як спосіб уникнути відповідальності, у зв`язку з тим, що його вина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а саме очевидці події - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 чітко пояснили, що ОСОБА_8 тривалий час наносив удари ОСОБА_11 у голову та інші частини тіла на ліжку а потім на підлозі. Крім того дані показання взаємоузгоджуються з іншими вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Також не підтверджується матеріалами кримінального провадження доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що свідок ОСОБА_14 має психічне захворювання та його покази не можливо брати до уваги.
Так, жодних доказів щодо психічного захворювання свідка ОСОБА_14 стороною захисту не надано як в судовому засіданні суду першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.
Разом із тим, під час допиту свідка ОСОБА_14 судом першої інстанції останній зазначив, що психічними захворюваннями не хворіє, факти, про які він дає показання сприймав реально та повідомляє лише те, що пам`ятає, а тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо врахування показань свідка ОСОБА_14 , оскільки він давав послідовні логічні показання щодо розвитку події, яка сталася 21.08.2016 року, які є правдивими та достовірними. Крім того дані показання узгоджуються з іншими вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги сторони захисту, та обвинуваченого з приводу того, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та не допитав свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_18 та не взяв до уваги те, що саме свідок ОСОБА_13 приніс до ОСОБА_8 речі в крові та не надав цьому належної оцінки є необґрунтованими та безпідставними.

Так, обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником заявлялося клопотання про допит свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_18 , ОСОБА_49 , які за словами обвинуваченого ОСОБА_8 можуть підтвердити факт, що ОСОБА_8 не скоював кримінальне правопорушення та речі до будинку ОСОБА_8 приносив свідок ОСОБА_50 . Разом із тим, стороною захисту не забезпечено явку даних свідків в судове засідання для допиту, у зв`язку із чим захисник ОСОБА_51 за узгодженою з ОСОБА_8 позицією відмовився від допиту даних свідків.

Крім того як вбачається із показань самого обвинуваченого та свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_52 - ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_18 не були безпосередніми свідками події. А те, що ОСОБА_53 приніс, як зазначає ОСОБА_8 , йому речі у крові не спростовує вину останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при тому що його вина повністю підтверджується вищевказаними зібраними по кримінальному провадженню доказами яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі, що дільничного інспектора ОСОБА_16 та працівників поліції, що відразу виїжджали на місце події не допитано в судовому засіданні суду першої інстанції чим допущено неповноту судового розгляду є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вбачається з журналів судових засідань та аудіо записів судових засідань, ні стороною захисту ні стороною обвинувачення не заявлялося клопотання про виклик в судове засідання даних свідків.

Крім того, доводи викладені у апеляційній скарзі обвинуваченого з приводу того, що прокуратура приховала докази його непричетності до вчинення злочину та того, що судмедекспертиза показала причетність іншого чоловіка ОСОБА_52 до вчинення злочину та того, є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються дослідженими у ході судового розгляду судом першої інстанції матеріалами кримінального провадження, перевіреними в ході апеляційного розгляду. Не підтверджується матеріалами провадження і доводи обвинуваченого щодо того, що свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_54 надався хабар співробітникам поліції за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що до нього під час проведення досудового розслідування співробітниками поліції застосовувались незаконні методи досудового розслідування, зокрема психологічний та фізичний тиск, є необґрунтованими та безпідставними.

Так за заявою обвинуваченого була проведена перевірка прокуратурою Кіровоградської області та за результатами перевірки слідчим з особливо важливих справ відділу управління з розслідування кримінальних проведень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_55 була винесена постанова, згідно якої факти не знайшли свого підтвердження в ході перевірки. Кримінальне провадження за №0000250 від 09.01.2017 року закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , та ОСОБА_20 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. (том.3 а. с. 150-151).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, врахував, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких від якого настали тяжкі наслідки смерть людини. Врахував особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, такий, що не має судимості. Врахував відсутність пом`якшуючих та врахував наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та призначив покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі, яке буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Доводи сторони обвинувачення стосовно того, що судом при призначенні покарання не враховано, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, схильний до протиправної поведінки, попри судимості за корисливі злочини на шлях виправлення не став, суспільно корисною діяльністю не займався - навпаки, згідно з обвинуваченням, вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення, наслідки якого є незворотними, а тому призначене покарання є надто м`яким, є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 при призначенні покарання дотримано вимог кримінального процесуального та кримінального закону, враховано тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої обставини та призначено покарання в межах санкції статті, за якою його засуджено, а саме у виді 8 років позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами. Крім того колегія суддів враховує при цьому, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України вважається таким, що немає судимості.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено. Підстави для призначення нового судового розгляду або закриття провадження по кримінальному провадженню відсутні.

Беручи до уваги викладене колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні, а тому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні №0001021 від 23.08.2016 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні №0001021 від 23.08.2016 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4