490/827/19 30.05.2019
н/п 1-кс/490/3477/2019
Справа № 490/827/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2019 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000450 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2018 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Республіка Грузія, громадянину Грузії, національність грузин, раніше на території України не судимого, офіційно не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбу, місце проживання: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7
перекладач ОСОБА_8
в с т а н о в и в:
23 травня 2019 року старший слідчий-криміналіст СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 у зв`язку з досудовим розслідуванням обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, відомості про які 18.12.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000450.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, захисник ОСОБА_7 вважає, що обставини на які посилається прокурор не вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, повідомлена підозра є необґрунтованою, через що просив слідчого суддю змінити підозрюваному запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000450 слідчий суддя приходить до наступного.
Слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000450 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в середині жовтня 2018 року, більш точного часу та дати органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_9 , який тримається під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 в сумі 20 000 грн. під приводом повернення неіснуючого боргу шляхом вимагання.
З цією метою до реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_9 залучив своїх знайомих ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, підтримуючи з ними зв`язок та надаючи вказівки щодо витребування неіснуючого боргу в ОСОБА_10 за допомогою мобільного зв`язку.
26.11.2018 приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та невстановленими особами злочинного плану, перебуваючи біля Заводського районного суду м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. Радісна, 3, очікували на ОСОБА_10 , який прибув до суду на судове засідання, дочекавшись якого ОСОБА_11 та ОСОБА_6 підійшли до нього та почали висловлювати вимоги передачі їм грошових коштів в сумі 20 000 грн. в якості погашення неіснуючого боргу перед ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_11 зі свого мобільного телефону здійснив дзвінок на телефон ОСОБА_12 , де в ході розмови повідомив останнього про те, що він спільно з ОСОБА_6 затримали ОСОБА_10 та спитав, що вони мають робити з потерпілим далі. ОСОБА_14 наказав ОСОБА_11 передати слухавку ОСОБА_10 . В ході спілкування з останнім ОСОБА_14 пред`явив йому вимогу передачі грошових коштів та погрожував застосуванням фізичного насильства та вбивства у разі відмови потерпілого виконати вимогу. Після вказаної розмови слухавку знову взяв ОСОБА_11 ОСОБА_14 наказав йому та ОСОБА_6 обмежити потерпілому ОСОБА_10 право на свободу вільного пересування та не відпускати останнього доти, доки той не віддасть гроші.
Приблизно о 10:25 год. 26.11.2018 годині ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , діючи відповідно до спільно розробленого з ОСОБА_9 плану та наказу ОСОБА_12 щодо обмеження вільного пересування потерпілого, проти волі останнього привезли його на автомобілі таксі до гаражу № НОМЕР_1 АГК «Турбініст», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Виноградна, 1.
Перебуваючи у гаражі № НОМЕР_1 АГК «Турбініст», розташованому за адресою:
м. Миколаїв, вул. Виноградна, 1, разом з потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, демонструючи потерпілому ОСОБА_10 предмет чорного кольору зовні схожий на пістолет, застосували до потерпілого насильство, яке виразилось у нанесенні ударів кулаками по різним частинам тулуба та по голові. Одночасно з цим, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 висловлювали на адресу ОСОБА_10 вимоги передачі грошових коштів в сумі 20 000 гривень у якості сплати неіснуючого боргу перед ОСОБА_9 .
Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний намір, умисно, з корисливих мотивів, демонструючи ОСОБА_10 ніж та погрожуючи вбивством останнього у майбутньому в разі, якщо той не поверне неіснуючий борг перед ОСОБА_9 , наніс потерпілому декілька ударів кулаками в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав. Після цього, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_9 та передав слухавку потерпілому ОСОБА_10 . Під час розмови потерпілого ОСОБА_10 з ОСОБА_9 , останній пред`явив йому вимогу щодо передачі грошових коштів у сумі 20 000 грн., під приводом повернення йому неіснуючого боргу, погрожуючи негайним заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень та вбивством, у разі невиконання зазначеної вимоги.
Після вчинення зазначених вище дій, об 11:21 годині ОСОБА_11 з власного мобільного телефону здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_15 . В ході розмови ОСОБА_14 запитав ОСОБА_11 , чи застосовували вони з ОСОБА_6 фізичне насильство до потерпілого, схиляючи останнього до сплати неіснуючого боргу, на що останній відповів стверджувально.
ОСОБА_14 висловив схвалення вказаних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_6 та зазначив, що останні мають діяти у відповідності до вказівок ОСОБА_9 щодо витребування у ОСОБА_10 неіснуючого боргу в сумі 20 000 грн., одночасно надавши власні вказівки щодо отримання грошей від ОСОБА_10 таким чином, щоб в подальшому можливо було уникнути викриття та притягнення до кримінальної відповідальності.
За вказаних дій ОСОБА_6 підозрюється у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, та у незаконному позбавленні волі потерпілого, вчиненому з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, яке супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань., тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, про що 31.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру.
03.02.2019 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави.
28.03.2019 Центральним районним судом м. Миколаєва ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27 травня 2019 року.
Під час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено обставини, які доведені доказами і свідчили про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Станом на день вирішення питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, матеріали кримінального провадження містять докази, якими обґрунтовується підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України, зокрема, дані протоколів допиту потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив про обставини незаконного позбавлення його волі 31.01.2019 та вимагання в нього грошових коштів з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та вбивства за адресою: АДРЕСА_2 , допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , матеріалами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, щодо яких скасовано гриф секретності таємно від 19.03.2019; а також інші матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 , а відтак, доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтверження обґрунтованої підозри останнього, не заслуговують на увагу..
Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивног оспостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, встановлено, що матеріали клопотання містять дані, які вказують про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового слідства та суду, знищити, змінити, спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, є реальними і не зменшилися, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного місця мешкання, володіє певною інформацією про особу потерпілого, про свідків та інших осіб, ймовірно причетних до вичнення злочину, коло яких на даному етапі досудового розслідування встановлюється слідством.
Фактичне проживання підозрюваного ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, позитивна характеристика за місцем проживання, те, що він раніше не судимий, працював, з огляду на характер та обставини вчинених злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 , не зменшують встановлених ризиків та не є визначальними аргументами, які б давали можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
За наведеного, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
З урахуванням тяжкості і обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків, строк тримання якого слід продовжити.
Строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до шести місяців. Строк тримання під вартою, на продовженні якого наполягає прокурор не може перевищувати строку досудового розслідування.
З урахуванням викладеного вважаю, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених вище злочинів, одне з яких, а саме, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність у теперішній час наведених вище ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворих ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу і необхідність для його завершення проведення зазначених у клопотанні процесуальних дій, здійснення яких потребує часу строком до шести місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст. 199 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого-криміналіста СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 - задовольнити.
Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 продовжити до 23 липня 2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у порядок та строки передбачені КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1