Провадження № 1-кп/748/198/19
Єдиний унікальний № 748/1135/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17 квітня 2019 року за № 0000032, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове, Чернігівського району та області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого 26.02.2019 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.4 ст.407 КК України із застосуванням ст.69 КК України до двох місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 04.04.2019 року близько 8 години 30 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на тимчасове ухилення від військової служби в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

03.05.2019 року солдат ОСОБА_3 у супроводі службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 доставлено гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для відбуття покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26.02.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 04.04.2019 року по 02.05.2019 року не виконував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи переважний період часу у м. Чернігові та за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Нове.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, пояснивши, що у нього паралізований батько і він батько одинак малолітньої дитини. Мати не справляється, тому, отримавши відмову в усній формі у наданні відпустки, він залишив військову частину щоб допомогти матері.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого, сукупність обставин справи, особу винного, його вік, освіту, який раніше судимий та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, а отже відповідних висновків для себе не зробив, є батьком одинаком (зі слів), посередньо характеризується за місцем служби, притягувався до адміністративної відповідальності, і вважає за можливе, враховуючи пом"якшуючі покарання обставини, а також те, що обвинувачений на даний час є військовослужбовцем призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.407 КК України, застосувавши ч.1 ст.69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за вчинений обвинуваченим злочин, у виді арешту з відбуванням його на гауптвахті у межах, визначених статтею 60 Загальної частини Кримінального кодексу України.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2019 року, але до повного відбуття покарання, тому за вчинення цього злочину йому слід призначити покарання за правилами ст. 71 КК України, з урахуванням ст.72 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за попереднім вироком.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його поміщення на гауптвахту за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2019 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному провадженні не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.71, 72, ч.4 ст.407 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді трьох місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, з урахуванням приписів ст.72 КК України, до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 лютого 2019 року, і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох місяців арешту з відбуванням його на гауптвахті.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту поміщення його на гауптвахту, тобто з 3 травня 2019 року.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1