Провадження №1-кс/201/6295/2019
У Х В А Л А
Іменем України
07 листопада 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просить зобов`язати уповноваженого прокурора прокуратури Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за його заявою повідомленням про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 372 КК України від 15 жовтня 2019 року (вх. № 41799 від 15 жовтня 2019 року).

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що він 15 жовтня 2019 року за вхідним реєстраційним номером № 41799 звернувся до прокурора Дніпропетровської області із заявою-повідомленням в порядку ст. 214 КПК України про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська, передбачене ст. 372 КК України. Як відомо заявнику, уповноваженими особами прокуратури Дніпропетровської області відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочато, а отже протиправна бездіяльність триває.

Заявник у судовому засіданні подану ним скаргу підтримав та просив суд її задовольнити з підстав, викладених в ній та доказів, наявних в матеріалах справи.

Прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій повідомив, що прокуратурою Дніпропетровської області 05 листопада 2019 року до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська внесено відомості за №0000692 із кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України, наведені у повідомленні ОСОБА_3 від 29 вересня 2019 року, що можуть свідчити про невиконання ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №932/13561/19 щодо розгляду в порядку ст. 220 КПК України його клопотання під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000361 від 16 лютого 2017 року.

Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні прокурором на підставі ч. 7 ст. 214, ч. 4 ст. 216, ч. 1 ст. 218 КПК України доручено територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві. Заявнику направлено витяг з ЄРДР.

З урахуванням викладеного, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, просив відмовити у задоволенні скарги.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що прокуратурою області внесені відомості за іншою його заявою, а отже наданий прокурором витяг на підтвердження зазначеного ним, не стосується предмета розгляду скарги.

Відповідно до вимог ст. 107 КПК України здійснювалась повна фіксація судового засідання технічними засобами.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з такого.

З матеріалів скарги встановлено, що 15 жовтня 2019 року ОСОБА_3 подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 372 КК України, яка зареєстрована за вхідним номером 41799.

Отже, на час розгляду скарги відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15 жовтня 2019 року не внесені.
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури Дніпропетровської області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві повідомленні ОСОБА_3 від 15 жовтня 2019 року безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає задоволенню.

При цьому, наданий прокурором витяг стосується зовсім іншої заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення. Судячи з фабули витягу відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/11256/19, предметом розгляду якої була заява ОСОБА_3 від 29 вересня 2019 року.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016р. № 139, затверджене Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього (далі Положення № 139).

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 139, а тому не підлягають задоволенню вимоги заявника про зобов`язання ввести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним ст. 372 КК України.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою повідомленням ОСОБА_3 від 15 жовтня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Дніпропетровської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 15 жовтня 2019 року задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу прокуратури Дніпропетровської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою повідомленням ОСОБА_3 від 15 жовтня 2019 року (вх. № 41799 від 15 жовтня 2019 року) та розпочати досудове розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1