Справа № 367/6015/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/213/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 02.03.2016 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000724, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, маючого професійно-технічну освіту, працюючого приватним підприємцем, інваліда ІІ групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 у невстановлений час, не маючи на те спеціального дозволу, в сарайному приміщенні свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , посадив в садові горщики з тимчасовим ґрунтом насіння рослин роду коноплі у кількості 49 штук та вирощував їх до 12.03.2016 р., доки під час обшуку їх було вилучено працівниками поліції.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, а саме: незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у скоєнні такого злочину визнав, вказав, що він дійсно у господарському приміщенні на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 вирощував 49 кущів сорту коноплі. Робив це для власних потреб, бо хворіє і вживання коноплі допомагає йому перенести хворобу. 12.03.2016 р. до нього зателефонували незнайомі і виявили бажання придбати у нього цуценя, яких він розводить. Коли люди приїхали, він впустив їх у двір, а вони дістали пістолет, направили на нього і повідомили, що вони з поліції. Потім наділи на нього кайданки і повели в будинок, повідомивши, що буде здійснюватись обшук. Він добровільно показав їм приміщення, в якому він вирощував коноплю, рослини якої працівники поліції вилучили.

Такі показання обвинуваченим дано добровільно, вони не суперечать доказам по справі, тому суд вважає їх правдивими і кладе в основу вироку.

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, у невстановлений період часу, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зривання, висушування та подрібнення частин власноруч вирощених рослин роду коноплі незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс з метою його подальшого збуту. Після цього ОСОБА_8 , використовуючи електронні ваги, розділив та розфасував виготовлений ним особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс до 56 пакетиків із прозорого поліетиленового матеріалу із пазовими застібками масою: 1,9545г; 1,8215г; 1,8287г; 1,7284г; 1,8205г; 1,6004г; 1,8124г; 1,8343г; 1,7554г, 1,7298г; 1,6625г; 1,4258г; 1,9086г; 1,6403г; 1,6037г; 1,8920г; 1,7776г, 1,6698г; 1,7104г; 1,7326г; 1,9694г; 1,5796г; 1,8712г; 1,6486г; 1,9799г, 1,8832г; 1,8505г; 1,8372г, 1,5282г; 1,8644г; 1,5745г, 0,88г; 0,95г; 0,95г; 0,92г; 0,96г; 0.97г, 0,95г; 0,98г; 0,99г; 0,85г, 0,96г; 0,92г; 0,89г; 0,97г; 0,97г; 0,96г; 0,96 г., 0,89г; 0,89г; 0,91г, 25,66г; 22,42г; 15,73г; 14,27г; 3,24г загальною масою в перерахунку на суху речовину 129,63г, у пластикове відро з пакетиком з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою масою в перерахунку на суху речовину відповідно 16,64г і 27,08г та скляну банку масою 2,05г. В подальшому він в період часу з моменту придбання (який в ході досудового розслідування не встановлений), до проведення обшуку, а саме до 12.03.2016 р., з метою подальшого збуту незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб загальною вагою 175,3959г за місцем свого проживання, в приміщенні будинку та сарайному приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він повторно, будучи особою яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України, при невстановлених досудовим розслідуванням місці, способі і часі, у невстановленої досудовим розслідуванням особи в м. Києві придбав психотропну речовину амфетамін, масою в перерахунку на суху речовину 0,0836г, 1,3386г та 0,3833г (загальною вагою 1,8055г), після чого у невстановлений спосіб перемістив її до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в холодильнику зберігав з метою його подальшого збуту до проведення обшуку 12.03.2016 р.

На підставі наведеного ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу і незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчинене повторно особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ст. 310 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_8 не визнав себе винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України. Вказав, що 12.03.2016 р. до нього зателефонували незнайомі і виявили бажання придбати у нього цуценя, яких він розводить. Коли люди приїхали, він впустив їх у двір його будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а вони дістали пістолет, направили на нього і повідомили, що вони з поліції. Потім наділи на нього кайданки і повели в будинок, повідомивши, що буде здійснюватись обшук. Під час обшуку його, дружину та дітей тримали в одному з приміщень будинку, а працівники поліції самі, без понятих, ходили по першому та другому поверхах. Поняті в цей час до будинку не заходили. На його прохання викликати захисника відмовили і забрали мобільні телефони. Вказував, що в нього не було і не вилучались ваги, амфетамін та канабіс, зазначені в обвинувальному акті. Він лише зберігав для власного вживання наркотичний засіб канабіс вагою приблизно 0,25 г.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання ОСОБА_8 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України до кримінальної відповідальності притягуються особи за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Однак, суду не надано допустимих доказів на доведення вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_8 сторона обвинувачення посилається на протокол обшуку від 12.03.2016 р. з ілюстративною фототаблицею (т. 1 а.с. 102-137), але суд визнає даний доказ недопустимим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч.2 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, в разі отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Абзацом 2 ч. 7 ст. 223 КПК України визначено, що обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , наданих ними в судовому засіданні, вбачається, що під час проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_8 перебував у кайданках, що вказує на нелюдське відношення до нього або таке, що принижує його гідність.

Крім того, свідок ОСОБА_9 повідомила, що під час обшуку будинку понятих в будинку вона не бачила. При цьому один із поліцейських сказав: «Може заведемо понятих?», на що другий відповів: «Та ти що! Вони такі п?яні, що попадають зі сходів.».

Свідок ОСОБА_10 , який зазначений понятим в протоколі обшуку від 12.03.2016 р., повідомив, що він був понятим під час обшуку будинку в м. Буча (адресу та час не пам?ятає). Був в цей час п?яним. Другим понятим був його син ОСОБА_11 , який на цей час помер. Вони зайшли на перший поверх будинку. На другий поверх будинку він не ходив, ходив його син. Він не бачив, щоб вилучались наркотичні засоби. На 2, 4, 6 і 8 сторінках протоколу обшуку від 12.03.2016 р. стоять не його підписи.

Виходячи з таких показань свідків, 12.03.2016 р. обшук будинку за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі другого поверху (де виявлено і вилучено наркотичні засоби і психотропну речовину), було проведено за відсутності двох понятих, що суперечить вимогам абзацу 2 ч. 7 ст. 223 КПК України.

Отже, з урахуванням вище наведеного та відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України суд визнає протокол обшуку від 12.03.2016 р. недопустимим доказом, оскільки таку слідчу дію було проведено з порушенням її процедури (тобто не в порядку, передбаченому КПК України) та з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод.

При цьому, суду не було надано доказів на спростування зазначених вище обставин. Не представилось за можливе допитати в якості свідка понятого ОСОБА_11 , оскільки він помер, що підтверджується актовим записом про смерть від 15.07.2016 р. (т. 2 а.с. 108).

Не можливо також було провести почеркознавчу експертизу для спростування показань свідка ОСОБА_10 , на те, що на сторінках протоколу обшуку від 12.03.2016 р. стоїть не його підпис, про що свідчить повідомлення експерта про неможливість надання висновку від 10.10.18 № 10356/10357/18-32 (т. 2 а.с. 83-84).

Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що обшук будинку обвинуваченого було проведено з порушенням права особи на захист, тому що слідчим не було дозволено обвинуваченому залучити захисника.

Згідно з ч. 1 ст. 236 КПК України (в редакції станом на 12.03.2016 р.), якою визначено порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження.

Однак, під час проведення обшуку ОСОБА_8 не мав статусу підозрюваного чи обвинуваченого, тому відмова слідчого у залученні захисника під час обшуку на той час була правомірною.

Суд не приймає до уваги висновки експертів від 31.03.16 №7-02/254 (т. 1 а.с. 141-143), від 07.04.16 № 7-02/259 (т. 1 а.с. 151-153), від 01.04.16 № 7-02/255 (т. 1 а.с. 157-159), від 07.04.16 № 7-02/258 (т. 1 а.с. 163-165), від 13.04.16 № 7-02/263 (т. 1 а.с. 170-173), від 11.04.16 № 7-02/257 (т. 1 а.с. 177-179), від 12.04.16 № 7-02/262 (т. 1 а.с. 183-184), від 04.04.16 № 7-02/256 (т. 1 а.с. 190-192), від 21.03.16 № 7-02/261 (т. 1 а.с. 217-218), оскільки об?єктами їх дослідження були предмети, які були вилучені згідно протоколу обшуку від 12.03.2016 р., який судом визнано недопустимим доказом.

З цих же підстав суд не приймає до уваги досліджені в судовому засіданні речові докази.

Суд також відкидає показання свідка ОСОБА_12 , про те, що він неодноразово був свідком передачі обвинуваченим його знайомому ОСОБА_13 наркотичного засобу канабісу, оскільки такі показання не підтверджують наявності у ОСОБА_8 12.03.2016 р. наркотичних засобів або психотропних речовин. В той же час, у їх збуті він не звинувачується.

Суд не приймає до уваги Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав та прав власності на нерухоме майно від 09.03.2016 р. (т. 1 а.с. 235-241), оскільки такий доказ лише підтверджує право власності ОСОБА_8 на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він після того, як вчинив злочин, передбачений ст. 310 КК України, незаконно виготовив, придбав та зберігав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб і психотропну речовину.

Однак, суду не надано жодних доказів того коли саме ОСОБА_8 посіяв і виростив рослини коноплі і коли виготовив, придбав та зберігав з метою збуту канабіс та амфетамін. Більш того, в обвинувальному акті вказано, що такий час досудовим слідством не встановлено.

Тому обвинувачення ОСОБА_8 в тому, що він вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 307 КК України, після вчинення злочину, передбаченого ст. 310 КК України, залишилось не доведеним.

Отже, в суді не доведено, що ОСОБА_8 вчинено злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, тому суд виправдовує його за цією статтею.

Обираючи ОСОБА_8 міру покарання за ч. 1 ст. 310 КК України, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Як особа обвинувачений характеризується позитивно, працює приватним підприємцем, одружений, має трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, хоч лікувався в ТОВ «Медстрах сервіс» від наркоманії з 11.07.2016 р. по 25.07.2016 р., є інвалідом ІІ групи, хворіє на саркоїдоз органів дихання ІІ стадії, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає визнання своєї вини у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає йому покарання у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 310 КК України.

У зв?язку із відсутністю клопотань суд не обирає відносно ОСОБА_8 запобіжний захід.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Понесені по провадженню процесуальні витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинуваченого.

За минуванням потреби суд скасовує арешти на майно, які були застосовані під час досудового розслідування.

Керуючись ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн. (вісім тисяч п?ятсот гривень 00 коп.).

Визнати невинним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, та виправдати його в частині такого обвинувачення.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_8 не обирається.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у розмірі 7 712,25 грн. (сім тисяч сімсот дванадцять гривень 25 коп.).

Речовий доказ: реєстратор марки «H.264 Digital Video Recorder» повернути ОСОБА_8 , знявши з нього арешт.

Решту речових доказів в даному кримінальному провадженні знищити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду від 08.07.2016р. арешт: на земельну ділянку площею 0,0688 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:095:0016); на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 0,1998 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:004:0011); на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:004:0010); на земельну ділянку площею 0,0808 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:003:0010).

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня залишення його без змін судом апеляційної чи касаційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1