ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1кп/201/350/2019
УХВАЛА
02 вересня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002181 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_8 , ОСОБА_6

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10

перекладача ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України відносно яких обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки строки тримання під вартою обвинувачених закінчуються, судом поставлено питання про доцільність продовження цих строків.

Прокурор просив про продовження строків тримання під вартою обвинувачених так як наявний ризик визначений ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачені можуть намагатись вплинути на свідків з метою уникнення відповідальності.

Обвинувачені та їх захисники заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити міру запобіжного заходу на більш м`яку, не пов`язану з триманням під вартою, так як прокурором ризики не доведено, обвинувачені не мають наміру впливати на будь-кого, розгляд справи очевидно затягується внаслідок незабезпечення свідків прокурором, атому просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна заарештована або затримана особа має право на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що обвинувачені утримуються під вартою з 2018 року. Строк утримання обвинувачених під вартою закінчується 02.09.2019.
При розгляді даного клопотання суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 в справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі. Так само і подовження строку тримання під вартою не може застосовуватися через те, що вироком може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі.
Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор в судовому засіданні не довів реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи обвинувачених, не надав фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Твердження прокурора, про те, що обвинувачені можуть впливати на свідків, ґрунтується на припущеннях, оскільки стороною обвинувачення в котре не було доставлено свідків до зали судового засідання, ухвали про привід останніх не виконано з невідомих підстав.
Суд, вирішуючи питання про доцільність тримання під вартою обвинувачених, враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме те, що обвинуваченні обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними вчиненні у злочину передбаченого ч.3 ст. ст. 187 КК України.

Отже, вирішуючи питання про наявність ризику впливу на свідків, суд враховує, що з моменту початку судового провадження, цей ризик зник, оскільки навіть сторона обвинувачення не в змозі протягом тривалого часу відшукати свідків для їх допиту в судовому засідання, а отже продовження строків тримання під вартою обвинувачених є недоцільним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.

Повний текст ухвали буде оголошено 04.09.2019 о 16-30 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3