Провадження № 1-кп/243/580/2019
Справа № 243/4739/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно ЄДРДР № 0002418 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Санкт-Петербург, Російської Федерації, громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, освіта повна середня, має спеціальність: швачка третього розряду, неодружена, дітей та інших утриманців не має, інвалідом не є, раніше судимої:
04 травня 2011 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт;

19 жовтня 2011 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України призначене покарання у виді 4(чотирьох) місяців 15 днів арешту. Звільнена 05 квітня 2012 року, покарання відбула повністю;
25 грудня 2012 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі. 03 липня 2014 року ухвалою Ільїчівського районного суду м. Маріуполя Донецької області звільнена на підставі ЗУ «Про амністію»;

15 липня 2015 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, 29 листопада 2017 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області звільнена умовно-достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 12 днів;
07 вересня 2018 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1(одного) року і 6(шести) місяців позбавлення волі.В силу ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий строк покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року, остаточне покарання до відбування 2(два) роки позбавлення волі. Відбуває покарання;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільненні з місць позбавлення волі, самовільно залишила своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду за наступних обставин:
16 лютого 2018 року, ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до ст. 3, 5 Закону України «Про адміністративний нагляд відносно осіб, звільнених з місць позбавлення волі» відносно ОСОБА_3 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік за місцем постійного проживання та встановлені обмеження: прибувати в період нагляду в 1, 2, 3 та 4 суботи кожного місяця до співробітника територіального органу поліції, який проводить реєстраційну відмітку; заборонено виїжджати за межі пункту проживання на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва відділу поліції Головного управління Національної поліції за вибраним місцем проживання: Слов`янський відділ поліції ГУНП в Донецькій області; залишати житло за даною адресою з 22.00 годин до 04.00 годин без відповідного дозволу керівництва відділу поліції Головного управління Національної поліції за вибраним місцем проживання;відвідувати бари, ресторани, кафе, магазинів та інших громадських місць, де алкогольні напої реалізуються на розлив.
16 лютого 2018 року ОСОБА_3 прибула до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області та стала на облік, де їй також було роз`яснено встановлені обмеження адміністративного нагляду, а саме прибувати в період нагляду постійного проживання та встановлені обмеження :прибувати в період нагляду в 1, 2, 3 та 4 суботи в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. до Слов`янського ВП для реєстраційної відмітки; заборонено виїжджати за межі пункту проживання ( АДРЕСА_1 ) без письмового дозволу керівництва відділу поліції Головного управління Національної поліції; залишати житло за даною адресою з 22.00 годин до 04.00 годин без відповідного дозволу керівництва Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції за вибраним місцем проживання; відвідувати бари, ресторани, кафе, магазинів та інших громадських місць, де алкогольні напої реалізуються на розлив. Крім того, ОСОБА_3 попереджена про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.
Після цього ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, до Слов`янського ВП, на реєстрацію не з`являлася, у зв`язку з чим 15 червня 2018 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, а також вісім разів 17 вересня 2018 року за ч.2 ст. 187 КУпАП.
Після чого, ОСОБА_3 , будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд при звільненні з місць позбавлення волі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, самовільно залишила своє місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та в період часу з 24 вересня 2018 року по 16 лютого 2019 року не з`являлася за місцем мешкання та не прибувала до Слов`янського відділу поліції без поважних причин.
Такі дії обвинуваченої підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена 395 КК України, тобто самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Судом були досліджені наступні докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину свою визнала, та пояснила, що дійсно вона залишила місце постійного проживання саме з метою ухилення від адміністративного нагляду. У той період часу вона сильно зловживала спиртними напоями, і вирішила виїхати у Добропілля, де є релігійний реабілітаційний центр, де б їй змогли б допомогти вийти з цього стану, а потім залишитися там на проживання. Наміру повідомляти про це органи, на які покладено обов`язок щодо адміннагляду у неї не було. Залишила місце проживання саме з метою ухилення від виконання адміннагляду. Щиро покаялася, просила суворо не карати.

Судом також досліджені такі письмові докази:
Згідно із витягом з ЄРДР за № 0002418, внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч.395 КК України;
Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, за поданням начальника Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено адміністративний нагляд із обмеженнями строком на 1 рік;
Згідно із реєстраційним листком № 17, ОСОБА_3 встановлено дата та час для реєстрації 1, 2, 3, 4 суботи кожного місяця в період часу з 09 год.00 хв. до 18 год. 00 хв у Слов`янському відділі ГУНП в Донецькій області, з вказаного листа вбачається, що 01 вересня 2018 року, 08 вересня 2018 року, 15 вересня 2018 року, 22 вересня 2018 року, 06 жовтня 2018 року, 17 жовтня 2018 року, 20 жовтня 2018 року, 27 жовтня 2018 року, 03 листопада 2018 року, 10 листопада 2018 року ОСОБА_3 на реєстрацію не з`явилася.
Постановою Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ГБ № 194395 від 11 січня 2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді попередження за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.
Постановою Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ГБ № 194397 від 12 січня 2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП.
Згідно із довідками про проведення бесіді із піднаглядним, 16 лютого 2018 року, 03 березня 2018 року, 07 квітня 2018 року, 05 травня 2018 року, 02 червня 2018 року з ОСОБА_3 проводилися бесіди та остання під підпис була попереджена про встановлені їй обмеження.
Згідно із постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 червня 2018 року, на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. за вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.
Згідно із постановами Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року(вісім постанов) на ОСОБА_3 накладено адміністративні стягнення у виді штрафів, за кожною постановою сума штрафу становила 170 грн. 00 коп. за вчинення нею адміністративних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Згідно із рапортами дільничного Слов`янського відділу поліції від 24 травня 2018 року о 21 год. 20 хв.,08 жовтня 2018 року о 20 год. 40 хв., 18 жовтня 2018 року о 20 год. 20 хв., 20 жовтня 2018 року о 20 год. 25 хв., 11 листопада 2018 року о 20 год. 45 хв, ОСОБА_3 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , була відсутня.
Згідно із рапортами дільничного Слов`янського відділу поліції, 25 листопада 2018 року, 07 грудня 2018 року, 21 грудня 2018 року, 05 січня 2019 року, 24 січня 2019 року,09 лютого 2019 року, 20 грудня 2019 року, 11 березня 2019 року, 23 березня 2019 року, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 була перевірена ОСОБА_3 , за адресою свого проживання була відсутня. Зі слів матері ОСОБА_3 , яка проживає разом із нею, ОСОБА_3 з кінця вересня 2018 року за вказаною адресою не проживає та місце її мешкання та рід занять не відомий.
Згідно із довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 2/201-18 від 13 листопада 2018 року, ОСОБА_3 перебувала під профілактичним наглядом у лікаря - нарколога нашого лікувального закладу з серпня 2008 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками» З лютого 2010 року по теперішній час перебуває на диспансерному обліку у лікаря диспансеру з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». В довідці також зазначено, що ОСОБА_3 в період часу з 24 вересня 2018 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебувала.
Згідно із КЛПЗ «Міська лікарня № 1» № 01-22/267 від 14 листопада 2018 року, ОСОБА_3 в період часу з 24 вересня 2018 року по теперішній час за медичною допомогою до КЛПЗ «Міська лікарня № 1, не зверталась.
Згідно із КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_3 у період з 24 вересня 2018 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не знаходилась. На диспансерному обліку не перебуває.
Згідно із довідкою КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» № 919 від 19 квітня 2019 року, ОСОБА_3 в період з 24 вересня 2018 року по 26 березня 2019 року за наданням медичної допомоги не зверталася, на лікуванні не знаходилася.
Відповідно до договору між БФ «Милосердя Добропілля» та ОСОБА_3 06 жовтня 2018 року був укладений договір про надання послуг соціальної реабілітації особі, що потрапила у соціально небезпечну життєву ситуацію, за яким ОСОБА_3 погодилася пройти курс реабілітації у Центрі БФ «Милосердя Добропілля».
Відповідно до заяви від 06 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 підтверджує свою згоду на проходження курсу реабілітації у Центрі БФ «Милосердя Добропілля» за правилами, які існують у Центрі.
06 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтверджує свою обізнаність із правилами поведінки в Центрі БФ «Милосердя Добропілля».
Згідно із висновком судово психічної експертизи №; 412 від 24 квітня 2019 року,
ОСОБА_3 , що в період часу відповідає інкримінованому діянню, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад душевної діяльності, недоумство, не страждала. Виявляла емоційно нестійкий розлад особи,ускладнений психічними і поведінковими розладами в наслідку вживання алкоголю, синдром залежності, могла усвідомлювати дії і керувати ними.

В період часу, що відповідає інкримінованому діянню, ОСОБА_3 не знаходилася в тимчасово хворобливому стані, що позбавляє її здібності усвідомлювати свої дії і керувати ними. Нині ОСОБА_3 на хронічне захворювання не страждає,застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Як видно з показань самої обвинуваченої та зібраних вищенаведених документів, остання про виїзд до Добропілля відповідних посадових осіб не повідомила, наміру повертатися до м. Слов`янська з тим, щоб виконувати обмеження, встановлені адміннаглядом не мала, навпаки виїхала до Добропілля з тим, щоб не виконувати адміннагляд. Аналіз представлених в судове засідання договору від 06 жовтня 2018 року, укладеного між БФ «Милосердя Добропілля» та ОСОБА_3 та супутніх йому документів, дозволяє дійти висновку про те, що дійсно обвинувачена виїхала у Добропілля з тим, щоб пройти курс реабілітації, однак на думку суду, сама по собі ця обставина не свідчить про відсутність умислу на ухилення від адміннагляду, а лише є тією обставиною, яка свідчить про прагнення обвинуваченої до соціальної адаптації у суспільство.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, допустимими та належними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку.

У суду немає підстав сумніватися у висновку експертизи, оскільки вона не суперечать зібраним по справі доказами та складена відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження показань свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Сукупний аналіз зібраних доказів по справі дозволяє дійти висновку про те, що

подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченої повністю доведено, а вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України, а саме: самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченої ОСОБА_3 :
Згідно із характеристикою, виданою керівником комітета мікрорайона «Северний» ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зарекомендувала себе посередньо, скарг на її дії не поступало, скандалів не влаштовує, спиртними напоями не зловживає.
Згідно із КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» ОСОБА_3 на диспансерному обліку не перебуває.
Згідно із довідкою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 2/201-18 від 13 листопада 2018 року, ОСОБА_3 перебувала під профілактичним наглядом у лікаря - нарколога нашого лікувального закладу з серпня 2008 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Зловживання зі шкідливими наслідками» З лютого 2010 року по теперішній час перебуває на диспансерному обліку у лікаря диспансеру з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».
Раніше судима:
04 травня 2011 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді 180 годин громадських робіт;

19 жовтня 2011 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України призначене покарання у виді 4(чотирьох) місяців 15 днів арешту. Звільнена 05 квітня 2012 року, покарання відбула повністю;
25 грудня 2012 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4(чотирьох) років позбавлення волі. 03 липня 2014 року ухвалою Ільїчівського районного суду м. Маріуполя Донецької області звільнена на підставі ЗУ «Про амністію»;

15 липня 2015 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі, 29 листопада 2017 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області звільнена умовно-достроково, невідбутий строк покарання 11 місяців 12 днів;
07 вересня 2018 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1(одного) року і 6(шести) місяців позбавлення волі.В силу ст. 71 КК України приєднано частково невідбутий строк покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року, остаточне покарання до відбування 2(два) роки позбавлення волі. Відбуває покарання;

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.
Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги наступні обставини:
Обвинувачена не працює, хоча має спеціальність, має посередню характеристику з місця проживання;
злочин, вчинений обвинуваченим, віднесений законодавцем до категорії злочинів невеликої тяжкості,
обвинувачена у вчиненому розкаявся, під час проведення досудового слідства та в суді сприяла розкриттю злочину, оскільки провину визнала повністю та повідомила всі обставини вчиненого суду, в судовому засіданні виявила щире розкаяння;
обвинувачена не має сім`ї, неодноразово судима і на сьогодні відбуває покарання за вироком суду, разом з тим, дані про те, що обвинувачена звернулася до реабілітаційного центру з тим, щоб пройти курс реабілітації та адаптуватися до соціального життя, свідчать про те, що вона має намір змінити свою поведінку в подальшому.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченій у межах санкції статті 395 КК України у виді арешту.

В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання у виді двох років позбавлення волі, призначеного їй за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року. Строк відбування покарання рахується з моменту затримання 26 березня 2019 року.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином до покарання, призначеного ОСОБА_3 за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 07 вересня 2018 р., та остаточне покарання призначити згідно із положеннями ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальних витрат немає.
Речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 Кримінально процесуального кодексу України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні злочину, передбаченому ст. 395 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 395 КК України у виді 2(двох) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, за правилами ст. 72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2(двох) років та 1(одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання - 26 березня 2019 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя: ОСОБА_1