Справа № 204/2330/19
Провадження № 1-кп/204/450/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2019 року м.Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Котовка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 10 червня 2015 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 05 січня 2017 року Петриківським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петриківського районного суду від 10.06.2015 року та призначено остаточне покарання 3 роки та 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.04.2017 року, вирок від 05.01.2017 року залишений без змін, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 05.01.2017 року по 10.04.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
Вилучений у ОСОБА_4 наркотичний засіб, обіг якого обмежено згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесено до списку 1 таблиці 2 «Особливо небезпечних наркотичних засоби, обіг яких обмежено», а згідно Наказу МОЗ України від 01.08.2000 року № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу» (зі змінами), не відноситься до невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, які ОСОБА_4 , незаконно, придбав, зберігав при собі, для особистого вживання, без мети збуту.
Про винність ОСОБА_4 , суд робить висновок виходячи з наступних письмових доказів: протоколу огляду місця події від 19.12.2018 року, з фототаблицею до протоколу (а.п.8-12), в ході якого у обвинуваченого було вилучено білий целофановий згорток з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1758 г, яка згідно висновку експерта № 1/8.6/473 від 14.02.2019 року (а.п.22-27), містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), маса метадону (фенадону) складає 0,1129 г, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.п.51).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Вчинений обвинуваченим злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, має не зняту і непогашену у встановленому Законом порядку судимість, під час відбуття призначеного судом покарання, вчинив умисний злочин за обставинами, викладеними у вироку, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем відбуття покарання характеризується посередньо.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.309 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
У суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання. З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення нових злочинів.
Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднує невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі, призначений за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по данному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової експертизи, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання: 1 рік позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2017 року та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді одного року семи днів позбавлення волі.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.
Речові докази: наркотичний засіб «Канабіс» масою 0,2327 г (з урахуванням витраченої ваги на проведення експертизи), наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого складає 0,1129 г (з урахуванням витраченої ваги на проведення експертизи), в спецпакеті №1355564, 1355563, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №1637), - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1