Справа № 405/5133/19
провадження № 1-в/405/388/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою; раніше неодноразово судимого:
-12.01.2001 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі, з відстрочкою виконання вироку на 1 рік та сплати штрафу у розмірі 700 гривень;
- 24.04.2001 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 140, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.05.2004 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 02 дні за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 13.05.2004;
- 06.04.2005 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 22.09.2007 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 8 місяців 02 дні за постановою Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 14.09.2007;
- 29.12.2015 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 309 КК України до сплати штрафу у розмірі 850 гривень;
- 28.07.2016 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки;
- 05.03.2018 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

у провадження Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений просив задовольнити подане ним клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення. На уточнююче запитання головуючого засуджений відповів, що не бере участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє активність в організації їх роботи, так як не має бажання. Крім того, засуджений не зміг пояснити суду зміну своєї поведінки на позитивну лише після того, як стало можливим застосування ст.81 КК України.
Захисник засудженого - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного просив застосувати до ОСОБА_9 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на недоведеність засудженим своєю поведінкою та ставленням до праці виправлення на протязі часу відбування покарання.
Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» не заперечував проти задоволення клопотання. Представник установи виконання покарань також пояснив, що засуджений офіційно працевлаштований в установі з липня 2019 року, однак, так як розрахунок буде проведений лише в серпні, тому на даний час надати довідку про заробітну плату та кількість відпрацьованих годин не представляється можливим.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та особову справу засудженого № 150-Я-18, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).
Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_9 на даний час відбуває покарання за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2018 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 06.12.2016. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 зараховано до строку відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 06.12.2016 по 20.06.2017.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2019 ОСОБА_9 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 27.04.2018 включно у строк покарання, призначеного останньому вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2018, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
З урахуванням зазначених судових рішень засуджений ОСОБА_9 на час розгляду клопотання відбув 4 роки 15 днів строку призначеного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. До відбуття засудженим строку призначеного покарання на час розгляду клопотання залишилося 1 рік 15 днів.
Отже, на день розгляду клопотання засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, зокрема, за вчинення злочину, який з урахуванням положень ст. ст. 12, 24 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів.
Поряд з цим, судом відзначається, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні, зокрема, ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
Так судом встановлено, що ОСОБА_9 з 15.12.2016 утримувався в Кропивницькій УВП (№ 14) де порушення встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав.
З 16.05.2018 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» адміністрацією якої характеризується позитивно, з наступним обґрунтуванням.
Так, за час відбування покарання в установі допустив 2 (два) порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення зняті у встановленому законом порядку. На профілактично - виховні заходи реагує позитивно, завжди робить належні висновки.
З січня 2019 року по теперішній час засуджений працював на виробництві установи, а саме в цеху металообробки. Проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно і безперечно виконує виробничі завдання, проявляє трудову ініціативу та має сумлінну поведінку, за що був 2 (два) рази заохочений правами начальника установи.
Крім того за даними адміністрації установи виконання покарань засуджений ОСОБА_9 : стосовно скоєного злочину розкаюється; міру покарання призначену судом вважає справедливою; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Щодо відношення засудженого до праці адміністрацією установи виконання покарань зазначається, що засуджений виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, виконував ремонтні роботи на відділенні СПС № 4, залучався до будівельних робіт без оплати праці. Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 86 години.
Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок.
Засуджений бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, отримує посилки (передачі).
Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
Поряд з цими у матеріалах особової справи засудженого міститься також характеристика від 06.12.2018 відповідно до якої засуджений ОСОБА_9 адміністрацією установи виконання покарань характеризується незадовільно із зазначенням, зокрема, того, що засуджений ОСОБА_9 : стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримання поблажливості; міру покарання призначену судом вважає надто суворою; не завжди дотримується правомірних та вічливих взаємовідносин з персоналом; передбачені законом вимоги персоналу установи не виконує; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціальну корисну активність в їх роботі не проявляє.
Крім того, судом відзначається, що на комісії установи виконання покарань 06.12.2018 було розглянуто питання застосування до засудженого ОСОБА_9 ст. 81 КК України, де останньому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 29 від 06.12.2018).
При оцінці ставлення засудженого до праці, суд відмічає, що в ставленні засудженого до праці спостерігається позитивна тенденція покрашення, яка проявляється в працевлаштуванні на виробництві установи з липня 2019, що засвідчує успішність процесу початку його виправлення, однак, таке ставлення до праці в межах загального строку, протягом якого засуджений відбуває покарання в установі виконання покарань, розцінюється судом як намагання засудженого отримати поблажливість при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення, а тому не доводить виправлення засудженого.
При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що процес його виправлення та перевиховання є нестабільним та непослідовним. Так судом відзначається, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. З огляду на що суд відмічає, що пасивна поведінка засудженого та її покращення останнім часом не засвідчує виправлення та перевиховання останнього. ОСОБА_9 хоча й виправився та перестав порушувати режим відбування покарання, однак, його поведінка не є позитивним прикладом для інших засуджених, та на даний час розцінюється судом як намагання справити позитивне враження про себе з метою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений відбувши більше двох третин строку покарання, призначеного останньому судом, зокрема, за умисний тяжкий злочин, має позитивні покращення як у ставленні до праці так і у поведінці, однак його ставлення до праці та поведінка протягом усього строку відбутої частини покарання як процес виправлення та перевиховання не є взірцевими, що вказує на те, що засуджений стає на шлях виправлення, але на даний час не довів свого виправлення, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
постановив:
у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_10