ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3156/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/798/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст. 115, п.п 2,9,13 ч.2 ст. 115 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000884 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радянське, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, п.п. 2,9,13 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 до 26 вересня 2019 року включно.

Відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу суду скасувати. Відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно нього. Змінити міру запобіжного заходу на більш м`який, який би надавав можливість працювати, оскільки має постійне місце роботи та проживання.

Вказує, що він утримується під вартою більше 6 років . Протягом цього часу, підставами для прийняття рішення щодо продовження строку дії тримання під вартою було те, фактично лише те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів,

Суд у своєму рішенні не відобразив його дійсних слів на заперечення доводів прокурора.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на факти, які не досліджувалися та не перевірялися судом, оскільки прокурором жодних доказів на їх підтвердження не надавалося.

Звертає увагу, що останні 7 років утримується в слідчому ізоляторі, а тому посилання суду на те, що обвинувачений має постійне місце проживання та родину є недопустимим.

З огляду на відсутність чітких формулювань в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, враховуючи тривалість ув`язнення, посилання прокурора на той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину не може бути виправданим порушенням конституційного права на свободу та є порушенням Конвенції з прав людини.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строки тримання під вартою відмовити та змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає ухвалу суду незаконною і необґрунтованою .

Зазначає, що висновки суду про наявність ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки вони не мають жодного обґрунтування належними та допустимими доказами.

Суд, мотивуючи прийняте рішення, посилався на наявність ризику незаконного впливу на свідків, який не був заявлений прокурором, що на думку захисника, є грубим порушенням засад кримінального провадження, а саме змагальності сторін .

За твердженням захисника судом безпідставно відкинуто доводи сторони захисту про відсутність доказів винуватості ОСОБА_7 в інкримінованих правопорушеннях, наявності у обвинуваченого постійного місця проживання та родини, а також незаконного затримання та тривалого знаходження під вартою.

Стверджує, що жодні допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих злочинів в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Обвинувачення ґрунтується тільки показами обвинуваченого, які були отримані на досудового розслідуванні, під час незаконного затримання, катування з метою зізнання у скоєному злочині, до якого ОСОБА_7 відношення не має.

На досудовому слідстві не був встановлений мотив обвинуваченого, інші версії взагалі не перевірялися. В показах свідків, не міститься жодного свідчення про подію злочину, а наявні лише домисли та завідомо неправдиві відомості.

Вважає безпідставним висновок про наявність ризику впливу на свідків, яким не відомі події злочину.

Також посилається на те, що суд вийшов за межі клопотання, порушив принцип змагальності сторін та встанови наявність ризику , про який відсутня вказівка у клопотанні прокурора.

Посилається на те що, ОСОБА_7 має багатодітну сім`ю, постійне місце проживання, працевлаштований, за місцем роботи добре характеризується, отримував достатній дохід на утримання сім`ї, що свідчить про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного перегляду.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг сторони захисту та просили їх задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та адвоката.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви Суду.
Зі змісту ч. 1 ст. 183 КПК України слідує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115 КК, п 2, 9, 13 ч 3 ст. 115 КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у вчиненні інкримінованого злочину відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.
Перевірка достатності доказів для постановлення обвинувального вироку не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про продовження запобіжного заходу до закінчення судового розгляду.
Тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не мав підстав вирішувати питання щодо тримання обвинуваченого під вартою через недопустимість та недостатність доказів винуватості, колегія суддів відхиляє.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 04.06. 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу до 01.08.2019 року включно.
До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не завершено, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.
Приймаючи рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд виходив із неможливості завершення судового розгляду провадження до 01.08.2019 року, та дійшов висновку , що продовжують існувати визначені п 1, 3 ч 1 ст. 177 КПК України ризики.
Перевіряючи доводи апелянтів про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на менш суворий, колегія суддів враховує наступне.
Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів проти життя особи, передбачених ч 1 ст. 115 та п 2, 9, 13 ч 3 ст. 115 КК України , внаслідок яких загинуло дві особи , за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі.
На час затримання ОСОБА_7 за місцем проживання характеризувався посередньо, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч 1 ст. 119 КК України, проживав не за місцем реєстрації.
Матеріли провадження не містять жодних доказів про наявність у обвинуваченого родини, утриманців, неповнолітніх дітей.
Не додано доказів наявності у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків і до апеляційних скарг.
Тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також недоведеність наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, як зазначив суд свідчить, що продовжує існувати ризик переховуватися від суду.
З огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження продовжується та не були допитані всі свідки, не досліджені у повному обсязі докази, суд дійшов висновку про те, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків.
І як видно, існування такого ризику судом було встановлено і попередніми судовими рішеннями, виходячи із стадії та об`єму доказів і які були досліджені та з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження.
Сама по собі відсутність вказівки у клопотанні прокурора на продовження існування такого ризику , на що посилається захисник, не є тим чинником, який ставить під сумнів законність ухвали суду першої інстанції, оскільки відповідно до положень ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали з цього питання.
А отже, приймаючи до уваги стадію судового розгляду, процесуальну поведінку обвинуваченого, обставини визначені ст. 178 КПК, суд не обмежений у даному випадку лише доводами клопотання прокурора і зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, належним чином обґрунтувавши своє рішення та перевіривши, чи продовжують існувати встановлені раніше ризики і чи не зменшилися вони.
Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
На переконання судової колегії, зазначені вище обставини в своїй сукупності, свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавлення волі, як на тому наполягають апелянти, не зможе запобігти ризикам, які продовжують існувати на цій стадії судового розгляду.
Твердження обвинуваченого про немотивованість висновків суду слід визнати безпідставними, оскільки суд, при вирішенні питання щодо продовження строків тримання під вартою, врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і фактично врахував дані про особу обвинуваченого, який характеризується як особа, що схильна до скоєння правопорушень, та сукупність інших відомостей, передбачених ст. 178 КПК України, а також стадію судового розгляду , що в сукупності і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Тривалість тримання особи під вартою не є безумовною підставою для прийняття рішення про наявність підстав для зміни запобіжного заходу.
На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зникли та не зменшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а , тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 , 376 ч 2 КПК України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 липня 2019 року, якою продовжено строк дії тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2