Справа № 185/302/19
Провадження № 1-кп/185/319/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2019 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця села В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, працюючого на шахті Героїв Космосу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , 12 грудня 2018 року приблизно о 21.30 год. проходячи біля другого під`їзду будинку № 110 по вул. Озерна м. Павлограда побачив ОСОБА_4 який знаходився біля вказаного під`їзду. Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна попросив у нього мобільний телефон, начебто, з метою здійснення телефонного дзвінка, на що останній відмовився давати йому свій мобільний телефон. Після наполегливого прохання ОСОБА_5 до ОСОБА_4 надати йому мобільний телефон останній погодився.
В цей час, ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 та звернення його на свою користь, а саме мобільного телефону марки Apple Iphone 5s Unlok space grey 16, з корисливих мотивів ОСОБА_5 поклав до кишені своєї куртки вказаний мобільний телефон, тим самим відкрито викрав даний мобільний телефон вартістю 4163 грн. 85 коп.
Після цього, ОСОБА_5 , з метою подолання можливого опору зі сторони ОСОБА_7 кулаком правої руки наніс умисний удар в обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги, та периокулярної гематоми правого та лівого ока.
З місця вчинення злочину ОСОБА_5 з відкрито викраденим майном зник, та розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4163 грн. 85 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 категорично заперечував свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, однак показав, що 12 грудня 2018 року, приблизно о 21.30 год., він проходячи біля другого під`їзду будинку № 110 по вул. Озерна м. Павлограда побачив ОСОБА_4 який знаходився біля вказаного під`їзду. Підійшовши до нього він попросив у ОСОБА_4 мобільний телефон, з метою здійснення телефонного дзвінка, на що останній відмовився давати йому свій мобільний телефон. Після наполегливого прохання ОСОБА_4 погодився надати йому мобільний телефон. Взявши мобільний телефон останнього він набрав номер своєї дівчини, однак йому не сподобалось, як його дівчина записана у телефоні ОСОБА_4 , а тому він забрав телефон та вдарив ОСОБА_4 в обличчя. Після цього він пішов до своєї дівчини - ОСОБА_8 , та показав їй даний мобільний телефон та хотів віддати їй його. Однак ОСОБА_8 брати телефон відмовилась, тому він його залишив у під`їзді її будинку.
Додав, що в даний час він відшкодував ОСОБА_4 вартість телефону.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини скоєного обвинуваченим ОСОБА_5 відкритого викрадення його мобільного телефону марки Apple Iphone 5s Unlok space grey 16, вказав, що телефон йому не повернули, але відшкодували шкоду.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показала, що потерпілого знає, та підтримує дружні стосунки. Обвинувачений - її колишній хлопець. 12 грудня 2018 року до неї додому прийшов ОСОБА_5 . Він показав їй мобільний телефон, після чого почав її бити. Потім ОСОБА_5 пішов з тим телефоном. Приблизно через 30 хвилин після того, як ОСОБА_5 пішов від неї, до неї прийшов потерпілий, у якого було підбито око, опухла щока та з рота текла кров, він повідомив, що в нього відкрито викрав мобільний телефон обвинувачений.
Уточнила, що мобільний телефон, який їй показував ОСОБА_5 вона впізнала як телефон потерпілого. Однак ОСОБА_5 їй даний телефон не віддавав та на її думку і не збирався віддавати. Вважає, що ОСОБА_5 забрав телефон у потерпілого, оскільки той йому сподобався.
Додала, що з обвинуваченим ОСОБА_5 вона зустрічалась декілька років, однак розірвала стосунки оскільки він її бив, вів аморальний спосіб життя, та грав на ігрових автоматах.
Крім показань потерпілого та свідка, винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується наступними доказами:
- висновком експерта № 331 від 21.12.2018 року, яким встановлено спричинення потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень у вигляді забійної рани правої надбрівної дуги, та периокулярної гематоми правого та лівого вказані тілесні ушкодження могли бути отримані при вказаних потерпілим обставинах, тобто від одного удару в обличчя в область правого ока … /а.к.п. 43-44 /;
- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , у присутності понятих, були встановлені перебіг та обставини вчинення обвинуваченим злочину, наведені у обвинувальному акті. /а.к.п.58-60/.
Аналізуючи позицію обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи її з обвинуваченням, що висувається ОСОБА_5 , а також з показаннями потерпілого, свідка, та з іншими доказами зокрема, дослідженими судом протоколом слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що показання потерпілої сторони, свідка та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.
Натомість, позиція обвинуваченого про те, що відкрите викрадення чужого майна він не скоював, судом не беруться до уваги, оскільки є, на думку суду, способом захисту останнього від пред`явленого обвинувачення за для можливості уникнення покарання за вчинення інкримінованого злочину.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України знайшла своє повне підтвердження під час безпосереднього судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно правильно кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, працює, в силу ст. 89 КК України вважається особою раніше не судимою, завдана злочином шкода відшкодована.
Пом`якшувальних обставин судом не встановлено.
Обтяжливих обставин судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виправити обвинуваченого ОСОБА_5 та запобігти його злочинній діяльності можливо й без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, але умовно, із застосуванням до остаточно визначеного покарання, положень передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Також, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України - у вигляді позбавлення волі строком чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі строком чотири роки з іспитовим терміном два роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 /триста/ гривень. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського Апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9 .