ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року
м. Київ

справа № 334/6352/17

провадження № 51-466 км 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за касаційними скаргами захисника ОСОБА_8 та засудженого на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року стосовно
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року, залишеним без зміни ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 12 серпня 2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 .
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_10 , не погоджуючись із судовими рішеннями стосовно ОСОБА_7 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить їх змінити та пом`якшити призначене її підзахисному покарання до 7 років позбавлення волі, застосувавши положення ст. 69 КК України. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, в достатній мірі не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання, та даних про особу засудженого.
Засуджений ОСОБА_7 у касаційній скарзі, доводи якої аналогічні доводам касаційної скарги захисника, не погоджуючись із судовими рішеннями через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить їх змінити та пом`якшити призначене йому покарання до 7 років позбавлення волі.
Позиції учасників судового провадження
Захисник та засуджений підтримали подані касаційні скарги, просили їх задовольнити та пом`якшити призначене покарання.
Прокурор заперечив проти касаційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а судові рішення без зміни.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України в касаційних скаргах захисником та засудженим не оспорюються.
Щодо доводів касаційних скарг про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, то вони є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, дані про його особу, зокрема, стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, а також те, що сім`я обвинуваченого частково відшкодувала потерпілій матеріальну шкоду та думку останньої щодо призначення суворого покарання, тобто дотримався вимог статей 6567 КК України.
Призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим та застосувати положення ст. 69 КК України, як про це зазначено в касаційних скаргах, Суд не знаходить.
Крім того, суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду першої інстанції за апеляційними скаргами, відповідно до вимог статей 404, 405, 407, 412-414 КПК України перевірив зазначені в них доводи, проаналізував їх, дав на них вичерпну відповідь, зазначивши в ухвалі достатні підстави, через які залишив їх без задоволення, при цьому належним чином умотивував своє рішення.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, Судом не встановлено.
Керуючись статтями 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 26 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3