Провадження № 1-кс/643/7057/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у застосуванні заходів безпеки, відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням в якому просить: - скасувати постанову слідчого СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 19.08.2019 про відмову у застосуванні заходів безпеки; - зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, забезпечити йому та його родині безпеку; - відновити його порушені конституційні права та скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 19.09.2019, зобов`язавши слідчого надати йому статус потерпілого; - зобов`язати ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості за фактом скоєння злочину, передбаченого ст. 146 КК України; - зобов`язати слідчого допитати свідків його викрадення.
В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 зазначив, що 12.06.2019 його було викрадено працівниками поліції та військового комісаріату м. Харкова поблизу залізничного вокзалу «Левада» у м. Харкові, при цьому завдано тілесних ушкоджень, проте досудове розслідування цього факту гальмується, в кримінальному провадженні № 0000191 не проводяться слідчі дії.
Його викрадення спричинило тяжкі наслідки, а саме: смерть батька, яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично через хвилювання за долю заявника, погіршення морального та фізичного стану самого ОСОБА_3 .
Наразі ОСОБА_3 та членів його родини переслідує військова влада, погрожуючи притягнути до кримінальної відповідальності за зраду Батьківщині та ухилення від військової служби.
Заявник просить задовольнити його клопотання в повному обсязі, розгляд якого провести у його відсутність через неможливість з`явитись до суду.
Від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження № 0000191 від 01.08.2019 за ч. 4 ст. 426-1 КК України та заява про розгляд клопотання ОСОБА_3 у його відсутність, в якій слідчий просить відмовити у його задоволенні.
Враховуючи зміст та характер вимог, викладених у клопотанні заявником, суд розглядає його як скаргу на дії та бездіяльність слідчого.
Слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві розслідується кримінальне провадження №0000191 від 01.08.2019 за ч. 4 ст. 426-1 КК України.
Постановою слідчого від 19.08.2019 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 10.08.2019 про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Відмова мотивована відсутністю об`єктивних даних, які б вказували на спричинення заявнику моральної, фізичної та майнової шкоди.
Постановою слідчого від 19.08.2019 відмовлено в застосуванні заходів безпеки до ОСОБА_3 та його родині, яка вмотивована відсутністю будь-яких фактичних даних або об`єктивних ознак наявності реальної загрози життю, здоров`ю, житлу чи майна ОСОБА_3 й членів його сім`ї.
В частині оскарження даних постанов слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні скарги з погляду на наступне: заявник оскаржує постанови слідчого, датовані 19.08.2019, які відповідно до супровідних листів того ж дня направлені скаржнику. В скарзі ОСОБА_3 не зазначає, коли він отримав оскаржувані постанови, клопотання про поновлення строку на їх оскарження не надає. Враховуючи, що дані факти виявлені під час розгляду скарги по суті, підстав для її повернення заявнику відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України як таких, що подані з пропущенням 10-ти денного строку для подання скарги до суду, слідчий суддя не знаходить та, згідно положень ст. 307 КПК України, відмовляє у задоволенні скарги в цій частині як такої, що подана з пропущенням строку на її подання більш ніж на два місяці.
З аналогічних підстав суд відмовляє в задоволенні скарги в частині зобов`язання ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості за ст. 146 КК України, так як відповідна заява, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, подана ОСОБА_3 13.08.2019 до військової прокуратури Харківського гарнізону та 19.08.2019 перенаправлена до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві. Отже, бездіяльність даного органу досудового розслідування з приводу не внесення заяви про злочин до ЄРДР розпочалась ще в серпні 2019 року і оскаржується заявником з пропущенням передбаченого законом строку більш ніж на два місяці.
Під час досудового розслідування слідчим допитано велику кількість свідків, разом з тим клопотань ОСОБА_3 про допит свідків чи їх встановлення матеріали кримінального провадження не містять, отже відповідні клопотання слідчим не розглядались та рішення за результатами їх розгляду не приймалось. Зазначене свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльність слідчого з приводу не допиту свідків, отже й для зобов`язання його вчинити відповідні дії. Таким чином, в цій частині, як і загалом враховуючи викладене вище, скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 370-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у застосуванні заходів безпеки, відмову у визнанні потерпілим, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1