Єдиний унікальний № 500/1767/19
Провадження № 1-в/500/64/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

21 жовтня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїл заяву засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», -

ВСТАНОВИВ:

До Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшла заява засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 посилається на те, що на сьогоднішній день вона фактично відбула покарання у розмірі пів строку, а також те, що має п`ятьох неповнолітніх дітей, тому просить суд застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році».
У судовому засіданні засуджена заяву підтримала та просила суд її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні висловив думку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженої про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та зазначив, що справа не підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Заслухавши ОСОБА_4 , прокурора, вивчивши заяву та матеріали справи, суд приходить на наступного висновку.
Відповідно до ст.85 КК Українина підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Згідно ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.11 Закону України «Про амністію у 2016 році», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вироком Кілійського районного суду Одеської області від 28.12.2017 року визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, - частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кілійського районного суду Одеської області від 28.04.2011 р., згідно якому ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі положень ст. ст. 75-76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки і покладенням обов`язків, - та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання у Мелітопольській ВК-44 Запорізької області.
Виходячи з засад законності, з того, що заявлене клопотання порушує питання про фактичне звільнення від відбування призначеного судом покарання, а відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання із застосуванням ст. 74 КК України віднесено до компетенції місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, то і клопотання в порядку Закону України «Про амністію в 2016 році» щодо особи, яка відбуває призначене їй покарання, повинно розглядатись за територіальною підсудністю, тобто за місцем відбування покарання засудженим.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду вказаної заяви та необхідність її повернення заявнику.
Разом із цим, суд роз`яснює, що засуджена ОСОБА_4 не позбавлена права звернутися з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року до суду за основним місцем відбування покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 85, 86 КК України, ст. ст. 539 КПК України, ст. ст. 3, 4, 9, 10, 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - повернути.

Роз`яснити ОСОБА_4 право звернутися з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 28 грудня 2017 року до суду за основним місцем відбування покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, засудженим, який тримається під вартою у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: /підпис/
З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_1