Справа № 442/4573/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/529/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 442/4573/19, за участю

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2019 року,

встановила:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого 1 відділення СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою рахується з 12 год. 50 хв. 24 червня 2019 року.

Строк дії ухвали до 12 год. 50 хв. 23 серпня 2019 року включно.

Контроль за виконання ухвали слідчого судді покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

При постановлені ухвали слідчим суддею взято до уваги те, що підозрюваний ніде не працює, а отже не має постійного доходу, місце реєстрації та проживання різняться, а отже ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, міра покарання, передбачена санкцією статті інкримінованої йому органом досудового розслідування, передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України (підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду).

Крім цього, підозрюваний, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, з метою уникнення кримінальної відповідальності сховав знаряддя вчинення злочину (ніж), яке зберегло на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України (знищення, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення).

Показання підозрюваного, а також свідків істотно різняться. Підозрюваний та свідки є мешканцями одного села, з ОСОБА_10 , є знайомим та попередньо мав конфлікти, а тому, на думку слідчого судді, має місце і ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України ( ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні).

Також слідчим суддею враховано, що підозрюваний після події кримінального правопорушення зателефонував у поліцію та повідомив викривлені обставини: що злочин вчинено відносно нього, викрадено його мобільний телефон. А тому не виключно, що ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, буде перешкоджати кримінальному провадженню (ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

На дану ухвалу захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У випадку, якщо суд прийде до переконання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації: с.Ластівка, Турківський район, Львівська область.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у заподіянні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 .
25.06.2019 року ОСОБА_8 оголошено про підозру за ч.1 ст.121 КК України. 27.06.2019 року, після розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, оголошена підозра за ч.1 ст. 115 КК України (від отриманих травм ОСОБА_11 після 2 днів перебування у лікарні помер).
Фактично ОСОБА_8 свою причетність до злочину визнає, однак не погоджується з оголошеною йому підозрою, оскільки свої дії пояснює самозахистом.
На думку апелянта не вірними є мотиви клопотання про обрання запобіжного заходу, а докази досліджені судом, не відповідають дійсним обставинами справи.
Так під час досудового розслідування ОСОБА_8 дав покази за якими він діяв захищаючи себе: викликав поліцію, не покидав місця злочину.
При цьому звертає увагу не те, що удар у скроню потерпілому відбувся у темний період доби, хаотично.
У справі ще не призначена судово-медична експертиза на предмет дослідження тілесних ушкоджень, які є у ОСОБА_8 . Однак згідно доданих фотографій і огляду ОСОБА_8 захисником видно очевидні тілесні пошкодження у вигляді синців на правій нозі та підпухлість руки (якою захищався підозрюваний).
У слідства немає прямих доказів про умисність спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а навпаки докази (в тому числі слідчий експеримент від 24 червня 2019 року) вказує на те, що ОСОБА_8 втікав, однак не зміг втекти, оскільки потерпілий та свідок ОСОБА_12 , які завдавали йому тілесні ушкодження, перегородили дорогу і при цьому били.
Перед тим як нанести удар, ОСОБА_8 попереджав потерпілого та свідка ОСОБА_13 , що у нього є ніж і він буде ним захищатись. Однак саме ця обставина розлютила останніх і вони ще інтенсивніше почали наносити удари ОСОБА_8 . Фактично оголошена підозра ОСОБА_8 є надуманою, а також необгрунтованою.
В ухвалі суду зазначено, що ОСОБА_8 може впливати на свідка ОСОБА_10 , однак це неправда, оскільки зі свідком проведено слідчий експеримент з відео фіксацією. Тому цей ризик є немотивованим судом.
Та обставина, що ОСОБА_8 подзвонив у поліцію суд мотивує як «викривлення», однак насправді ОСОБА_8 перебував у шоковому стані після його побиття, тому повідомив дані таким чином. Однак саме він викликав поліцію.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та виступ захисника ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу та скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 24 червня 2019 року до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001117 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, і цього ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
27.06.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме з ч.1 ст.121 КК України на ч.1 ст.115 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_8 раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано встановив, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування саме запобіжного заходу тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість судового рішення щодо обрання найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою, недоведеність існування ризиків, порушення вимог законодавства, не приймаються до уваги, оскільки судом враховано дані про особу ОСОБА_8 , який не має постійного доходу, місце реєстрації та проживання різняться, а отже ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проти життя і здоров`я особи, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, після вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, сховав знаряддя вчинення злочину (ніж), може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки є мешканцями одного села.
Таким чином наявність ризиків, наведених у клопотанні слідчого, дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, без визначення розміру застави, прийшов до правильного висновку, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки та не надасть можливості уникнути зазначених ризиків.
Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі не встановлено, а тому така до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 червня 2019 року, якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в його інтересах без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4