Справа №587/1184/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/342/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Зловживання владою або службовим становищем
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 587/1184/16-к за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Суми, раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , згідно якої, вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням вимог закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та призначити покарання у виді 03 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю у сфері державного контролю за використанням та охороною земель строком 03 роки, зі штрафом п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 грн. Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю у сфері державного контролю за використанням та охороною земель строком 02 роки, зі штрафом двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 4250 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 03 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю у сфері державного контролю за використанням та охороною земель строком 03 роки зі штрафом п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 грн.

Цивільний позов прокурора про стягнення з обвинуваченого завдану державі шкоду задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 витрати на проведення рекультивації земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0018 площею 10,5994 га., завдані кримінальним правопорушенням, в сумі 681 781 грн. на користь Сумської обласної державної адміністрації.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Позов прокурора про стягнення з обвинуваченого 681781 грн. на користь Сумської обласної державної адміністрації залишено без розгляду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 зазначає, що суд посилаючись у вироку на покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в різні періоди, протягом 2001 2013 років обіймали керівні посади в ТОВ "Сілікатобетон", не врахував того факту, що їх покази не підтверджені документально. Свідки не вказують конкретно, які роботи по рекультивації порушених земель проводились, на якій земельній ділянці, в який період та в яких об`ємах, яка техніка була задіяна для проведення вказаних робіт, хто конкретно з працівників виконував дані роботи, скільки було потрачено товариством коштів на виконання даних робіт, який етап рекультивації було виконано технічний чи біологічний. Стороною захисту не надано на дослідження доказів спроможності ТОВ "Сілікатобетон" власними силами та за свій рахунок провести технічний та біологічний етап рекультивації. Сторона захисту не скористалась своїм право на збирання та подання суду доказів на підтвердження своєї позиції, водночас органами досудового розслідування з дотриманням вимог КПК України зібрані письмові та інші докази, які підтверджують, що рекультивація порушеної ТОВ "Сілікатобетон" при видобуванні піску земельної ділянки, у передбачені проектами рекультивації строки та встановлених обсягах не проведена.

З наданого стороною обвинувачення протоколу огляду місця події від 21.03.2016 року з фото таблицею та схемою розташування земельної ділянки, які складені слідчим та залученими спеціалістами, вбачається, що оглянута земельна ділянка засмічена, поросла бур`яном, маються самосів дерев сосни, осини та беріз. На момент огляду встановлено, що технічний етап рекультивації виконаний частково, родючий шар ґрунту на земельній ділянці відсутній. Тобто даним протоколом зафіксовано, що навіть після 03 років з моменту проведення обвинуваченим перевірки, візуально видно, що технічний етап рекультивації виконаний частково, а біологічний етап взагалі не проведено, так як на оглянутій земельній ділянці росте лише самосів дерев. Акти перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства від 10.05.2016 року, який був складений спеціалістами Державної інспекції сільського господарства у Сумській області, підтвердив той факт, що при візуальному огляді земельної ділянки під кар`єром видно, що рекультивація земельної ділянки у формі укосів, повернення родючого шару ґрунту, планування земельної ділянки частково виконано. Зафіксовані в акті порушення, підтвердили допитані в суді свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є спеціалістами Державної сільськогосподарської інспекції у Сумській області, але суд залишив дані покази без належної оцінки. Будь-яких звернень від ліквідатора ТОВ "Сілікатобетон" до правоохоронних чи інших державних органів про незаконне видобування піску на земельній ділянці, яку використовувало товариство у своїй господарській діяльності, або її незаконне використання третіми особами, не надходило, що спростовують висновок суду щодо можливого використання даної земельної ділянки вже після проведення рекультивації, іншими особами.

Допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у своїх показаннях чітко вказали, що ДП "Сумський агролісгосп" не проводило ніяких рекультиваційних робіт на земельній ділянці, яку використовувало ТОВ "Сілікатобетон" для добування піску. Ніякі договори на проведення таких робіт з підприємством не вкладались, участі в проведенні рекультивації підприємство не приймало. Якщо б були посаджені дерева, то вони були б передані на баланс ДП "Сумський агролісгоп", але такого зроблено не було. Суд не надав обґрунтованих підстав чому не взяв до уваги вказані покази свідків.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 надано заперечення на апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, згідно якої зазначено, що жоден з свідків не міг впевнено стверджувати, що рекультивація земельної ділянки, яку використовувало ТОВ "Сілікатобетон" в якості піщаного кар`єру, не проводилась. Суд вірно вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, свого підтвердження не знайшло. Просить вирок суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, будучи службовою особою, оскільки здійснював функції представника влади, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третьої особи, а саме ТОВ "Сілікатобетон", з метою приховання правопорушення у вигляді не проведення рекультивації земельної ділянки площею 10,5994 га. на території Верхньосироватської сільської ради Сумського району, наданої ТОВ "Сілікатобетон" на підставі договору оренди землі від 31.05.2006 року, укладений з Сумською районною державною адміністрацією, для розробки кар`єра по видобуванню піску із земель запасу на території Верхньосироватської сільської ради, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу - акту перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства № 22 від 05.04.2013 року про своєчасність проведення рекультивації порушених земель, в обсягах, передбачених проектом рекультивації земель, а саме в 2005-2006 роках повинна була бути проведена рекультивація на площі 7,68 га., порушених і відпрацьованих до 2001 року, землі на площі 2,92 га., які мали розроблятись в 2005-2009 роках повинні були рекультивовані згідно календарного плану. Таким чином, ОСОБА_7 приховав факт вчинення правопорушення, що в подальшому призвело до можливості банкрутства ТОВ "Сілікатобетон" без урахування боргу для проведення рекультивації земель, яку необхідно буде проводити за рахунок державних коштів, чим спричинено тяжкі наслідки та заподіяно істотної шкоди державним інтересам на суму 681781 грн.

Вислухавши доповідь судді, прокурора, яка вимоги поданої апеляційної скарги підтримала, обвинуваченого ОСОБА_7 з захисником, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримався, враховуючи наступне.

Структура мотивувальної частини виправдувального вироку регламентована п.1 ч.3 ст.374 КПК України.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи виправдувальний вирок, судом залишено поза увагою та не надано оцінку, як доказу робочим проектам землеустрою щодо рекультивації порушених земель при видобуванні піску ТОВ "Сілікатобетон" на землях запасу Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, книг технічного та біологічного етапу рекультивації, складеним державним підприємством "Сумський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Відповідно до ч. 1 ст. 166 Земельного кодексу України, рекультивація порушених земель це комплекс організаційних, технічних і біологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель.

Згідно робочого проекту, технічним етапом рекультивації передбачається виконання комплексу робіт, забезпечуючи залучення ділянки рекультивації у лісогосподарське виробництво. Спосіб рекультивації заключається в тому, що борти кар`єру після повної його виробки до горизонту підрахування промислових запасів уположуються підсипкою мінеральним ґрунтом до 20?. З цією метою передбачено: формування укосів 20? вскришними ґрунтами; планувальні роботи на вироблених поверхнях кар`єру і порушених землях після закінчення видобування корисних копалин;ущільнення насипних ґрунтів; нанесення родючого шару ґрунту на поверхню виробленого кар`єру через рік після грубого планування. Планувальні роботи проводяться після закінчення видобувних робіт, потім після засипки і ущільнення виположеної ділянки. Технічний стан завершується оранкою, боронуванням і прикатуванням.

Відповідно п. 4 робочого проекту, технічний етап здійснює господарським способом ТОВ "Сілікатобетон", біологічний етап Сумський держлісгосп.

Біологічний етап передбачає внесення органічних і мінеральних добрив, посів люпину на сидерат, посів трав на ухилах 20? - вручну, посадку саджанців поперек схилу на ухилах до 2? - садівними машинами, а на ухилах 20? - вручну. Біологічний етап рекультивації виконує Сумський агролісгосп.

Належно не дослідивши наданий стороною обвинувачення вказаний доказ, судом не надано оцінки пояснень працівників Сумського агролісгопу ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Так, свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що працює заступником директора ДП "Сумський агролісгосп". Підприємство не брало участь у рекультивації земельної ділянки, не залучалася техніка, не надходили відповідні документи про проведення зазначених дій. У завдання агролісгоспу входить насадження дерев.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що з 2015 року працює головним лісничим ДП "Сумський агролісгосп". На запит прокуратури, перевірив наявність договорів укладених між ДП "Сумський агролісгосп" та ТОВ "Сілікатобетон", жодних угод з 2015 року не було виявлено. За період його роботи, рекультиваційні роботи не були виконані на земельних ділянках наданих ТОВ "Сілікатобетон".

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що з 2003 року працює майстром лісу ДП "Сумський агролісгосп". На території земельної ділянки, якою користувалося ТОВ "Сілікатобетон" ніяких робіт по насадженню дерев не проводилися. Агролісгосп не брав участь у рекультивації земельної ділянки.

Надані пояснення свідків узгоджуються між собою та робочим проектом, згідно якого рекультивація земельної ділянки завершується біологічним етапом, виконавцем якого є Сумський агролісгоп.

Тому твердження суду про те, що пояснення свідків не доводять вину ОСОБА_7 "поза розумним сумнівом" є передчасним та невмотивованим.

Суд першої інстанції зазначені докази належним чином не дослідив, не надав їм належної оцінки у своєму рішенні, не спростував чи не підтвердив їх у відповідному об`ємі, не провів аналіз таких доказів у повному обсязі на предмет належності та допустимості, при тому, що дані фактичні обставини підлягають ретельній перевірці з метою проведення повного та неупередженого судового розгляду.

Мотивування ухваленого судового рішення тим, що з моменту складання ОСОБА_7 акту та до проведення слідчої дії, минуло три роки, що зводить нанівець доказове значення слідчих дій, крім того земельна ділянка могла використовуватися іншими підприємствами чи громадянами, колегія суддів вважає необґрунтованою.

Так відповідно до акту перевірки дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства від 10 травня 2016 року № 83-1, встановлено, що при візуальному огляді земельної ділянки під кар`єром очевидно видно, що формування укосів, повернення родючого шару ґрунту, планування земельної ділянки частково виконано. На східній частині борту кар`єру на орієнтованій площі 0,7 га. роботи з рекультивації земель не проводилося.

Тобто, згідно змісту вказаного акту, на частині земельної ділянки, яка використовувалася ТОВ "Сілікатобетон" була проведена технічна рекультивація і вона збереглася на протязі трьох років, тобто не була порушена іншими юридичними особами чи громадянами. Відповідно колегіє суддів не зрозуміло висновок суду, чому дана частина земельної ділянки на якій була проведена технічна рекультивація зберегла свою цілість після трьох років, проведення перевірки обвинуваченим ОСОБА_7 .

Також не відповідає вимогам ст. 374 КПК України наявність в мотивувальній частині вироку формального викладення доводів сторони захисту щодо недопустимості доказів сторони обвинувачення, при тому, що власних висновків чи належного вмотивованого аналізу таких тверджень з врахуванням положень кримінального процесуального закону суд першої інстанції фактично не зробив, виходячи з структури та логічної побудови оскаржуваного вироку.

Статтею 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи. Така невідповідність згідно ст.411 КПК України має місце тоді, коли висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Отже, дослідивши вказані докази в судовому засіданні, суд першої інстанції не надав їм належної та повної оцінки у вироку, що є недопустимим. Адже у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення і всім доказам обвинувачення, в тому числі і письмовим, суд повинен був дати оцінку та навести переконливі мотиви, чому не прийняв їх до уваги.

Поверхневе дослідження доказів в даному кримінальному провадженні позбавило суд першої інстанції ухвалити вмотивоване рішення.

Тому, за наведених обставин, висновок суду є передчасним, зробленим без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Наведені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду слід всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам, перевірити доводи апеляційної скарги та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 04 грудня 2018 року відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та неповнотою судового розгляду, та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4