Справа №212/995/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, кримінальне провадження № 0000086 від 09.01.2019 року, кримінальне провадження № 0000337 від 09.02.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інвалідом не являється, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 09 січня 2019 року, близько 13 годин 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у ванній кімнаті зазначеної квартири побачив належну потерпілому ОСОБА_6 , пральну машину марки «INDESIT E2SC 2160 W UA», в корпусі білого кольору. В цей час у нього раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Після чого, того ж дня, близько 14:00 години, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер, з ванної кімнати зазначеної квартири таємно викрав пральну машину марки «INDESIT E2SC 2160 W UA», в корпусі білого кольору. Після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми злочинними діями, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4412,25 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №624 від 15.01.2019.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 07 лютого 2019 року, близько 15 годин 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у кімнаті зазначеної квартири побачив належний потерпілій ОСОБА_5 мобільний телефон, марки «SamsungSM-J510H», в корпусі золотистого кольору. В цей час у нього раптово виник намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Після чого, того ж дня, 07.02.2019 року, близько 16:00 години, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні квартири
АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків і очевидців, та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи повторно, таємно викрав з кімнати зазначеної квартири мобільний телефон, марки «Samsung SM-J510H», в корпусі золотистого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми злочинними діями, обвинувачений ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3439,20 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №715 від 15.02.2019.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих злочинах визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, суду пояснив обставини вчинення крадіжок майна у свого батька та сестри.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , кожен окремо пояснили обставини викрадення у них майна обвинуваченим, просили суворо його не карати, надати можливість виправитись.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та вважав зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора та потерпілих, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому та потерпілим роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим відноситься до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення щодо можливості призначення покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, суд вважає можливим визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, відповідно до ст. 50 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Строк дії запобіжного заходу, застосовного щодо обвинуваченого під час досудового розслідування сплинув 21.04.2019 року, питання про продовження строку дії запобіжного заходу перед судом не ставилось.
На підставі викладеного, керуючись ст.370, 371, 374, 395 КПК України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності зі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: пральну машину марки «INDESIT E2SC 2160 W UA», в корпусі білого кольору залишити у потерпілого ОСОБА_6 за належністю; копію договору 743-19000644 від 09.01.19 (специфікація) на пральну машину марки «INDESIT E2SC 2160 W UA» на ім`я ОСОБА_3 до ПТ «Ломбард «Гроші Тут» - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung SM-J510H», в корпусі золотистого кольору залишити у потерпілої ОСОБА_5 за належністю; копію договору 2.12163/0 від 07.02.19 (специфікація), на мобільний телефон «SamsungSM-J510H» на ім`я ОСОБА_3 до ПТ «Ломбард «ТОП» - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1