Дата документу 27.05.2019 Справа № 333/3046/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3046/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/477/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2019 року, якою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001323 від 24 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий у кримінальному провадженні №0001323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на човен з написом «ДАП-7779-К» з двигуном «YAMAHA», який 03.05.2019 було вилучено в ході огляду на території Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, 12Б, який знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпоряджатися та відчужувати вищевказане майно.
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 24.04.2019, невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 4В, умисно заподіяла працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_9 пояснив, що на теперішній час він працює на посаді заступника начальника управління - начальника відділу охорони водних біоресурсів «Рибохоронного патруля» Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

24.04.2019 в денний час, коли він знаходився на своєму робочому місці, співробітники повідомили про затримання ОСОБА_7 з забороненими знаряддями лову риби та з рибою. Останній був на своєму човні з двигуном. Прибувши до причалу, він почав допомагати співробітникам витягувати човен ОСОБА_7 на берег, але ОСОБА_7 почав чинити опір та штовхнув ОСОБА_9 під човен, у зв`язку з чим останній отримав тілесні пошкодження, а саме ноги та руки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що він перебуває на посаді старшого державного інспектора відділу охорони Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області. 24.04.2019 у денний час коли складали адміністративний протокол по відношенню до ОСОБА_7 та човен останнього витягали на берег, ОСОБА_7 почав чинити опір та штовхнув ОСОБА_11 під човен, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 дав показання, аналогічні свідченням ОСОБА_10 .

В ході проведення огляду від 03.05.2019 з території Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, 12Б, вилучено човен з написом «ДАП-7779-К» з двигуном «YAMAHA». В подальшому даний човен переміщено до боксу на території Управління Державного агентства рибного господарства в Запорізькій області, який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235, та передано на відповідальне зберігання старшому інспектору відділу МТЗ ОСОБА_13 .

Вилучений човен з написом «ДАП-7779-К» з двигуном «YAMAHA» фактично знаходився у користуванні гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що човен з двигуном, може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, і на даний час існує реальна загроза, що особа, якій належать вказані речі, з метою уникнення відповідальності, а також перешкоджання встановлення істини по справі може будь-яким шляхом позбутися зазначеного майна, у тому числі яке має доказове значення, чим створить перешкоди для здійснення досудового розслідування, слідчий просив накласти арешт на вказане майно, і вказане клопотання було задоволено слідчим суддею.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна зареєстровано в суді 06.05.2019, тобто з пропуском встановленого строку, який визначено ст. 171 КПК України, що було законною та достатньою підставою для відмови в задоволення клопотання та негайному поверненні майна законному власнику.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Водночас слідчим не зазначено в клопотанні підстави і мету накладення арешту, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання додані виключно копії протоколів допитів, з яких вбачається, що 24.04.2019 відбувся нібито конфлікт, в результаті якого були нанесені тілесні ушкодження. Натомість, будь-який тверджень яким чином човен ОСОБА_7 може бути речовим доказом по згаданому кримінальному провадженню слідчим не зазначено. Більше того, слідчим не було доведено той факт, що човен взагалі є знаряддям вчинення злочину.

В ухвалі суду не зазначено та не обґрунтовано, як човен з написом «ДАП-7779-К» з двигуном «YAMAHA», може слугувати доказом інкримінованого злочину.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали слідчий орган здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Водночас слідчим не доведено, що човен був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки в силу тих пояснень, що містяться в протоколах допиту тілесні ушкодження нібито наносив ОСОБА_7 (що не відповідає дійсності).

В судовому засіданні в суді першої інстанції слідчий взагалі не обґрунтував необхідність у накладенні арешту, він не зазначив які слідчі дії необхідно провести тощо.

Таким чином, арешт який було накладено на майно призводить до незаконного позбавлення ОСОБА_7 права власності, що є неприпустимим з огляду на норми діючого законодавства, при чому не лише національного, але й міжнародного.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що човен, на який накладено незаконно арешт, використовується ОСОБА_7 в своїй професійній діяльності. ОСОБА_7 є громадським інспектором з охорони довкілля Запорізької області і в період з 01.04.2019 до 30.06.2019 здійснює громадський контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, а для цього йому необхідний його човен.

Заслухавши доповідача по справі, вислухавши особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт та його представника, які вважали ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просили її скасувати, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею не враховані зазначені вимоги закону при розгляді клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на човен з двигуном, оскільки вони можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0001323 від 24 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та інші документи, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що човен з написом «ДАП-7779-К» та двигун «YAMAHA» відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України в даному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 345 КК України.

В клопотанні взагалі не зазначено, яке доказове значення має вказане майно у даному кримінальному провадженні, з огляду на диспозицію ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 3 травня 2019 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 та в іншому кримінальному провадженні №0000530 від 24.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, накладений арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення огляду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 235, а саме: 19 ліскових сіток, дюралевий човен «Амур», р/н НОМЕР_1 , з підвісним двигуном «YAMAHA-70» із забороною розпоряджатися та відчужувати вищевказане майно.

Саме на цей човен із двигуном просив накласти арешт слідчий і у кримінальному провадженні №0001323 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Таким чином, на час постановлення оскаржуваної ухвали 10 травня 2019 року слідчий суддя не з`ясував, що на дане майно вже було накладено арешт у іншому кримінальному провадженні. Ризики щодо знищення майна, його відчуження, тощо не знайшли свого підтвердження.

Отже рішення слідчого судді про повторне накладення арешту на вказане майно не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до вимог ч. 7 ст. 170 КПК України повторно може бути накладений арешт на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства, а в даному випадку арешт повторно накладений на одне й теж саме майно в різних кримінальних провадженнях, але у відповідності до КПК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення вищевказаного арешту, як і самої доцільності такого арешту ані слідчим у клопотанні ані прокурором в судовому засіданні не доведено.

Отже, доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді, є слушними.

Слідчий суддя на недоліки клопотання та доданих до нього матеріалів уваги не звернув, всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не перевірив та дійшов необґрунтованого висновку про необхідність накладення вищевказаного арешту.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою і на підставі ст.ст.407, 409 КПК України підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2019 року про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001323 від 24 квітня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_15 про накладення арешту на човен з написом «ДАП-7779-К» з двигуном «YAMAHA», який 03.05.2019 було вилучено в ході огляду на території Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 37-го батальйону, 12Б, із забороною відчуження та користування, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4