У Х В А Л А
03.09.2019 Справа №607/13311/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000787 від 07 березня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2019 року приблизно о 19.50 год водій обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи під впливом наркотичних речовин, керував технічно справним автомобілем ЗАЗ-110206 р.н. НОМЕР_1 та рухався по вул. Бродівській м. Тернопіль в бік с. Біла Тернопільського району Тернопільської області.
Рухаючись у вказаному напрямку, зі швидкістю приблизно 43 км/год., і наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений неподалік будівлі №44А вул. Бродівської, водій ОСОБА_3 не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Так, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити, що попереду, праворуч від нього у попутному напрямку, перед вказаним нерегульованим пішохідним переходом зупинився невстановлений автомобіль типу бус, водій ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 18.4. ПДР України, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля ЗАЗ-110206 р.н. НОМЕР_1 , не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, щоб переконатися, що на ньому немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а продовжував рух у зазначеному напрямку.
Унаслідок порушення вищевказаних пунктів правил, обвинувачений ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода потерпілого ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину дороги в спокійному темпі ходьби справа наліво відносно напрямку руху автомобіля ЗАЗ-110206 р.н. НОМЕР_1 . У результаті вищезазначеної дорожньо- транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої гомілки у вигляді закритих багатоуламкових переломів великогомілкової та малогомілкової кісток, із зміщенням кісткових фрагментів, садна над правою вушною раковиною, тім`яної ділянки справа, потиличної ділянки, правих плеча, ліктьового, колінного та гомілково - ступневого суглобів, кистей обох рук, підапоневротичної гематоми правої тім`яної ділянки, які не супроводжувались загрозливими для життя явищами, тобто не були небезпечними для життя, та у своєму клінічному перебігу супроводжуються тривалим (більш як 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п. п. 2.2.1., 2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).
Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У ході підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження, внесеного 07 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787. При цьому потерпілий зазначив, що завдані збитки йому відшкодовано та усунена заподіяна шкода.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву підтримав та просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим та за вказаних обставин звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор вважає, що клопотання потерпілого ОСОБА_5 підлягає до задоволення та кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши потерпілого ОСОБА_5 , який своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням винного з потерпілим підтримав, думку прокурора, який не заперечив щодо задоволення даного клопотання, обвинуваченого, який просив клопотання потерпілого задовольнити, вважає, що ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження, виходячи з наступних підстав.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Як слідує з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, примирився з потерпілим, та ним відшкодовано завдані потерпілому збитки та усунена заподіяна шкода, відшкодовано витрати на стаціонарне лікування потерпілого після ДТП.

Відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , що передбачене ч.1 ст.286 КК України класифікується, як необережний злочин невеликої тяжкості.

Таким чином, суд проаналізувавши дані обставини вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України з закриттям кримінального провадження щодо нього у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Прокурором Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_3 заявлено цивільний позов на суму 17588 грн. коштів затрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 . Однак, вказані витрати повністю добровільно відшкодовані обвинуваченим, згідно квитанції № 0.0..1 від 02 вересня 2019 року відділення АТ КБ «ПриватБанк», тому, суд вважає, що провадження за цивільним позовом прокурора підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 44, 46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285, ч.1 ст.286, ст.288, 314, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження №0000787 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 березня 2019 року за даним фактом закрити, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Провадження за цивільним позовом прокурора Тернопільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фінансового управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_1