ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1364/19 Справа № 212/7225/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0001852 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено частково та застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20 жовтня 2019 року включно.
Визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_8 обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 38 420,00 гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 , офіційно ніде не працює, постійного стабільного доходу не має, раніше неодноразово судимий. ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості. Так, ОСОБА_8 знаходячись на свободі, може знову вчинити нові кримінальні правопорушення, також може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Крім того, судом відповідно до ст. 182 ч. 5 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу тримання під вартою визначає розмір застави в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня поточного року - 1921 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, що відповідає 38 420,00 гривень, які підозрюваний, або інші особи можуть внести на депозитний рахунок суду, у зв`язки з чим, на підозрюваного суд покладає обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Вважає, що докази на які слідчий суддя послався в ухвалі в обґрунтування свого рішення, не можуть слугувати як доказами причетності та участі у скоєнні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке мало місце саме 20.08.2019 року так як ні один доказ не вказує що саме він скоїв дане кримінальне правопорушення. Ці докази тільки свідчать про сам факт наявності кримінального правопорушення.
Також слідчим суддею при обранні міри запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою враховано що він офіційно ніде не працює, постійного стабільного доходу не має, раніше неодноразово судимий і підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості і перебуваючи на свободі може знову вчиняти кримінальні правопорушення. Також може переховуватися від органів досудового слідства і суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і таким чином, що на думку суду першої інстанції, свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вважає такий висновок слідчого судді надуманим, нічим не підтвердженим і як такий що суперечить доказам, на які посилається суд, а також самим обставинам кримінального провадження.
Фактичні питання винуватості чи невинуватості у скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_8 , а також питання допустимості доказів будуть вирішуватися судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Вважає, що при обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є винятковим заходом і всі інші заходи застосувати неможливо, на докази винуватості слід звертати особливу увагу так як органом досудового слідства може бути допущена помилка щодо збору доказів по кримінальному провадженні, учасники кримінального провадження можуть докази спотворити, а особа може бути невинною у скоєнні кримінального правопорушення, відповідно, буде незаконно утримуватися в Ізоляції від суспільства, що призведе до порушення прав людини.
Заслухавши суддю-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_8 , та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
11.09.2019 року, відповідно до вимог ст. 278 КПК України ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Так, згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, N 300-A).
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 , офіційно ніде не працює, постійного стабільного доходу не має, раніше неодноразово судимий, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості. Так, ОСОБА_8 знаходячись на свободі, може знову вчиняти нові кримінальні правопорушення, також може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу винесено вирок у кримінальному провадженні № 0001512 від 31.05.2019 року за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК Україні відповідно до якого обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання із застосуванням ст. 75 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі випробувальним терміном на 2 роки. Також, 25.06.2019 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді домашньої арешту на строк до 23.08.2019 у кримінальному провадженні № 0000690 від 19.03.2019, таким чином, ОСОБА_8 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового корисливий злочини у період дії вказаного запобіжного заходу, отже, запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням особистої свободи не в змозі запобігти ризикам вчинення підозрюваним нових умисних злочинів.
Колегія суддів зазначає, що конкретним суспільним інтересом, який превалює на принципом поваги до свободи особистості, є усунення загрози скоєння нових злочинів, та ризик переховування від органів досудового розслідування (відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерел доходу).
Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив клопотання слідчого та додані до нього документи, та прийшов вірного висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 не може бути застосовано до останнього, оскільки такий захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4