Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ
справа № 757/30683/16-к

провадження № 51-4723 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі порушено питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, та відповідно до пункту п?ятого частини другої зазначеної статті у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, що мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зазначаючи про порушення судом певних норм, скаржник має належно обґрунтувати такі свої доводи й вказати які саме норми закону порушено та в чому саме полягають такі порушення.
Проте наведених положень процесуального закону не дотримано. Зокрема, у скарзі не наведено обґрунтування заявленої вимоги про скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 407, 412-415 цього Кодексу. Крім того, скаржником не зазначено обґрунтування незаконності рішення апеляційного суду, допущення ним таких конкретних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове його скасування на згаданих підставах, з огляду на положення статей 370, 419 КПК у їх взаємозв`язку.
Водночас захисник по суті заперечує відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також посилається на неповноту судового розгляду, що згідно зі статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, недотримання положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 30 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2