Провадження № 11-сс/824/6111/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

23 жовтня 2019 року м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, до шести місяців.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2019 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, до шести місяців, тобто до 10 січня 2020 року.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 07.10.2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року.
Так, апелянт посилаючись на постанову Верховного суду від 12.10.2017 року, правову позицію Конституційного Суду України від 08.04.2015 року та практику Європейського суду з прав людини просить відкрити апеляційне провадження по справі та зазначає, що слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва прийнявши рішення грубо порушив закон та вийшла за межі своїх повноважень, а тому суд апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це рішення, слід керуватися приписами частини першої статті 7 КПК України. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункт 17 частини першої статті 7 КПК України). В даному випадку слідчим суддею вирішено питання з порушенням застосування закону, а відтак судове рішення не відповідає критерію законності, як це вимагає ст. 370 КПК України.
На думку апелянта, позбавлення захисника права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07.10.2019 року було б порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом.
Перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що у відкритті апеляційного провадженні за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.
У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з вимогами ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При цьому, відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.
Так, частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік, що не підлягає розширеному тлумаченню, ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 295-1 КПК України, ухвала слідчого судді, прийнята за результатами розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскарженню не підлягає.
Водночас частиною третьою статті 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, їх законність підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.
При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Таким чином, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року, є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно ст. 399 ч. 4 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження, відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року слід відмовити.
Вказуючи на незаконність та необґрунтованість рішення слідчого судді, яке на переконання апелянта, постановлено з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді від 07.10.2019 року в апеляційному порядку, адвокат ОСОБА_3 посилається на положення ст. 7 КПК України, постанову Верховного суду від 12.10.2017 року, правову позицію Конституційного Суду України від 08.04.2015 року та практику Європейського суду з прав людини.
Проте, викладені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 доводи щодо наявності підстав для перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді від 07.10.2019 року в апеляційному порядку є непереконливими та не приймаються до уваги з огляду на те, що питання оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані статтями 307 та 309 КПК України, які є спеціальними по відношенню до загальних (частина перша статті 7 КПК України), і саме вони підлягають застосуванню під час розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчого судді.
У статтях 303-307, 309, ч. 4 ст. 399 КПК України відсутня вказівка на те, що суддя апеляційного суду відмовляє у відкритті провадження на оскаржуване судове рішення, тільки тоді, коли ухвала слідчого судді за формою і змістом відповідає вимогам закону та якщо слідчий суддя при постановленні рішення ретельно дотримався вимог статей 303-307 КПК України.
Відсутність у КПК України норми, яка б регулювала дії учасників кримінального провадження у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК, не дає підстави суду апеляційної інстанції перевіряти її законність під час вирішення питання у відповідності до ч.4 ст. 399 КПК України.
При цьому слід зазначити, що ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях щодо України, зокрема у справі "Чанєв проти України", вказував, що найбільш доцільним способом вирішення проблем прогалин у законодавстві є внесення змін до відповідного законодавства.
Отже, враховуючи, що чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду клопотання про встановлення процесуальних строків досудового розслідування, вважаю, що відповідно до положень ч.4 ст. 399 КПК України, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 295-1, 309, 399, 422 КПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000240 від 02.08.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя ОСОБА_2