ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7045/19 Головуючий першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1840/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.399 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( про відмову у відкритті провадження)

24 жовтня 2019 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ув`язненої ОСОБА_3 , поданого в порядку ст. 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненої під час тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, 11 жовтня 2019 року ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року та постановити нову, якою задовольнити її клопотання.

На думку апелянта, оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, постановленим з порушенням вимог КПК України.
При перевірці апеляційної скарги ОСОБА_3 встановлені підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Зокрема, відповідно до Рішення ЄСПЛ «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року в п. 53 якого зазначено, що «… право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмежуванням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави…», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Так, ст. ст. 307, 309 КПК України передбачають вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого засідання в суді.
Ч. 1 ст. 24 КПК України чітко регламентує, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Оскарження ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження за клопотанням, поданому в порядку статті 206 КПК України щодо порушення прав ув`язненої під час утримання під вартою не передбачено нормами КПК України, оскільки предметом скарги ОСОБА_3 не є її незаконне тримання під вартою, а є дія чи бездіяльність посадових осіб ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ч. 2 ст. 19 Конституції України регламентує, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України дана норма розповсюджується і на суддів.

В оскарженій ухвалі слідчим суддею чітко зазначено, що вона не підлягає оскарженню.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на той факт, що по аналогічним рішенням про відмову у відкритті провадження маються судові рішення Харківського апеляційного суду (справи №639/6190/19, №639/5296/19), в яких зазначено, що системний аналіз ст. 206 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя для виконання цієї правової норми повинен прийняти рішення по суті клопотання, а саме задовольнити його, або відмовити в його задоволенні.

Між тим, зазначені рішення не мають преюдиційного значення.

Більш того, відповідно постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року, якщо подається скарга саме в порядку ст. 206 КПК України, а не в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченому статтями 303-308 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, у цьому випадку не є такою, що підлягає апеляційному оскарженню на підставі ч. 2 ст. 309 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим.
Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_3 подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2