07.10.2019 Справа № 756/8281/18
Унікальний № 756/8281/18
Порядковий № 1-кп/756/434/19
В И Р О К
іменем України

07 жовтня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва

У складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,

представника потерпілої: ОСОБА_8 ,

представника цивільного

відповідача: ОСОБА_9 ,

захисника: ОСОБА_10 ,

обвинуваченого: ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Домбарівка, Домбарівського району, Оренбурзької обл., маючого повну загальну освіту, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10 серпня 2017 року, близько 19 год. 55 хв., ОСОБА_11 , керуючи сідловим тягачем марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, згідно протоколу № 207 від 10.08.2017 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння (2,0 %0) чим грубо порушив вимоги п. 2.9. А) ПДР України. Рухаючись по проїзній частині Гостомельського шосе, на відстані 3 км 700 м до перехрестя із вул. Міською у м. Києві, від м. Буча Київської області в бік вул. Міської у м. Києві, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, тобто розпочав змінювати напрямок свого руху, не переконавшись у безпечності цього, чим грубо порушив п. п. 10.1 та 11.3 ПДР України, де допустив зіткнення із автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час рухалася в зустрічному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_7 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, не визнав, та пояснив, що при вступу на роботу в ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» між ним та компанією був укладений трудовий договір, згідно якого в його обов`язки входило завантаження, розвантаження та доставка вантажу. Робочий графік був з 09:00 год. до 18:00 год., але не завжди виходило вкладатися в робочий час, оскільки розвантаження вантажу займало різний час, інколи це могло бути і до 21:00 год. 10.08.2017 року він завантажився в м.Буча, випив алкогольні напої та сів за кермо, і поїхав автомобілем «Мерседес» на розвантаження, і розвантаження відбулося пізніше ніж зазначено у товарній накладні. Коли розвантажився, виявили одну пошкоджену панель, після чого він думав поїхати і здати вказану панель на виробництво. Рухаючись до м.Києва, він правою стороною, колесами зачепив узбіччя, від чого автомобіль почало зносити вправо, щоб уникнути перевертання автомобіля він почав вирівнювати автомобіль, через що коли автомобіль виїхав знову на тверде покриття, його почало нести на зустрічну смугу руху, внаслідок чого сталося зіткнення. При зіткненні він вилетів через праве пасажирське вікно, коли прийшов до тями почув, що поруч вже були люди і надавали допомогу потерпілій ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-траспортної пригоди в нього була пошкоджена рука, стегно та боліла голова. Потім його разом із потерпілої ОСОБА_7 на швидкій доставили до лікарні, де приставили до нього охорону та не надавши допомоги, протримали до 5 ранку. В той день вживав алкогольні напої, в якій саме кількості не пам`ятає. Перед тим, як сісти за кермо не вживає алкогольні напої. Рухався автомобілем по крайній правій полосі, зі швидкістю приблизно 75 км/год. Алкогольні напої вживав біля майданчика розвантаження, коли здійснювалося розвантаження його автомобіля. На дану відрізку дороги по дві смуги руху в одному напрямку, але вони всі розділенні суцільними лініями. Момент розвантаження автомобіля підтверджується товарною накладною. Ремонт вантажного автомобіля «Мерседес» не проводився, його продали, але не за такі кошти як купувався, оскільки він був пошкоджений і різницю він самостійно віддав директору компанії, це приблизно склало 15 000 доларів. Заявлений цивільний позов потерпілої не визнав.

Не дивлячись на не визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини, його вина у скоєнні інкримінованому йому злочину підтверджується комплексом зібраних по справі доказів, а саме:

- показами допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що 10.08.2017 року їхала автомобілем «Фольксваген» по Гостомельському шосе з допустимою швидкістю 70 км/год. Останнє, що пам`ятає, як перед нею виїхала «Фура» і потім сталося зіткнення, далі вона нічого не пам`ятає. Потім пам`ятає, як її везли у швидкій та запитували фамілію, ім`я. Також пам`ятає як її привезли до м.Буча до лікарні і там робили рентгенівські знімки. Обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. З моменту ДТП по даний час жодних відшкодувань з боку обвинуваченого ОСОБА_11 не було. Матеріальний збиток складається із пошкодження автомобіля, який не підлягає ремонту, також складається із витрат пов`язаних із лікуванням. За скільки метрів появився автомобіль «Мерседес» перед нею точно не може сказати, можливо метрів за 50, він з`явився дуже швидко, момент коли почала гальмувати також точно не може сказати, оскільки не пам`ятає цього. Страхового відшкодування по даній події не отримувала. Перед зіткненням всі автомобілі рухалися у звичайному режимі, на місці зіткнення ніякого розвороту зустрічного транспорту не має. До даної події в неї не було жодної дорожньо-транспортної події за її участю. Цивільний позов підтримала повністю;

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що в літку 2017 року він рухався на автомобілі ВАЗ 2107 рухався по Гостомельському шосе в м.Києві зі сторони «КП» в сторону Гостомеля, рухався по узбіччю, попереду їхав автомобіль КАМАЗ з напівпричепом, їхня швидкість була приблизно 55-60 км/год, не доїжджаючи приблизно 2 км до Гостомеля, зі зустрічної смуги автомобіль «Мерседес» з напівпричепом заїхав на узбіччя правою стороною, потім різко викрутив кермо вліво і виїхав на зустрічну смугу руху, після чого сталося ДТП з автомобілем «Фольксваген», який також рухався в сторону Гостомеля», стоп сигнали автомобіля загорілися, водій «Фольксваген» здійснив гальмування але зіткнення не вдалося уникнути. Після чого він зупинився попереду місця ДТП та пішов до автомобілів, які зіткнулися. В автомобілі «Мерседес» кабіну розвернуло та з напівпричепом «зложило», автомобіль «Фольксваген» стояв за «Мерседесом». По праву сторону лежав обвинувачений ОСОБА_11 , він подумав, що це потерпілий із «Фольксвагена» підбіг до нього, останній був у свідомості, щось говорив (бурмотів), потім підбіг до кабіни «Мерседеса», відчинив дверцята, але там нікого не було тільки стояли резинові капці, тоді він подумав, що обвинувачений вилетів з кабіни «Мерседеса» через вікно яке було відкрите на пасажирській дверці. Після чого, підбіг до «Фольксвагена», за кермом сиділа потерпіла ОСОБА_7 , вона була пристебнута ременем безпеки і спрацювали подушки безпеки, вона була без тями, спробував пульс, пульс був, дихання було. Викликали швидку медичну допомогу, потім він підійшов до «Мерседеса» і подивився на колеса, оскільки думав, що вони могли зірвати від жари, але всі колеса були цілі. Потім коли приїхала швидка він допоміг потерпілу ОСОБА_7 дістати з автомобіля і положити до швидкої. Водія «Мерседеса» обвинуваченого ОСОБА_11 також забирали лікарі швидкої, оскільки в нього була травма правої руки, від нього також був різкий запах алкоголю. Також в кабіні «Мерседеса» також був запах алкоголю;

- показами допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 11.08.2017 року він їхав з роботи, здзвонився з дружиною потерпілою ОСОБА_7 , вони домовилися зустрітися на Гостомельському шосе, він чекав на автозаправці «ОККО», потім побачив, як дружина проїхала минувши його, після чого поїхав за нею. Потім побачив, як попереду піднявся стовп пилі і всі автомобілі почали зупинятися, під`їжджаючи до місці події побачив, що стояв вантажний автомобіль «Мерседес» та автомобіль його дружини потерпілої ОСОБА_7 , він об`їхав вказані автомобілі та зупинився, після чого підбіг до вказаних автомобілів де побачив обвинуваченого який сидів біля «Мерседеса», потім з`ясувалося що це водій «Мерседесу» який випав через пасажирське вікно. Потім підбіг до «Фольксвагена» в ньому сиділа його дружина потерпіла ОСОБА_7 , яка була без тями, вона висіла на паску безпеки, поруч були люди, потім почав поливати її водою, і вона прийшла до тями та сказала, що в неї болить рука, викликали швидку, потім приїхала швидка, дружину потерпілу ОСОБА_7 вийняли з автомобіля та перенесли до швидкої. На місці стояв обвинувачений ОСОБА_11 , який був в одних шортах, очі якого були мутні і було помітно, що він перебуває в стані сп`яніння. Його дружину та обвинуваченого посадили в одну швидку і повезли до лікарні;

- показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що 10.08.2017 року йому зателефонував ОСОБА_11 і повідомив що попав в ДТП на Гостомельському шосе, після чого він поїхав на місце події. Прибувши на місце події побачив автомобіль «Мерседес», який орендувала його компанії, на якому працював ОСОБА_11 та інший автомобіль «Фольксваген». ОСОБА_11 працював у його компанії офіційно. Робочий графік в них з 09:00 год. до 18:00 год., ОСОБА_11 мав до 18:00 год. прибути на стоянку автомобілів та залишити його там. З місця ДТП він забрав автомобіль «Мерседес», вони викликали евакуатор, які саме пошкодження автомобіля було не пам`ятає. ОСОБА_11 в день події виконував вантажні роботи в м.Буча, на що виписувалась відповідна накладна в якій зазначено час завантаження та розвантаження, після даних робіт він повинен був повернутися на стоянку автомобілів, яка знаходиться поруч із офісом компанії;

- даними, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2017 р., згідно якого в присутності понятих оглянута проїзна частина, а саме Гостомельське шосе, на відстані 3 км 700 м до перехрестя із вул. Міською у м. Києві, від м. Буча Київської області в бік вул. Міської у м. Києві, де виявлено і оглянуто сідловий тягач марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , крім того, на місці події виявлені уламки вказаних автомобілів (Т.1 а.с. 182-191);

- даними, схеми дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2017р., складеної в присутності понятих, по Гостомельське шосе, на відстані 3 км 700 м до перехрестя із вул. Міською у м. Києві, від м. Буча Київської області в бік вул. Міської у м. Києві, на якій зафіксовано розташування сідлового тягача марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , уламки від вказаних автомобілів (Т.1 а.с. 192);

- фототаблицями до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.08.2017р. (Т.1 а.с. 193-195);

- даними, висновку експерта №1023/Е від 20.06.2018 року, згідно якого:

Дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 10.08.2017, у неї мали місце тілесні ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку, забійні рани лівої тім`яної та правої заднє-тім`яної ділянки, підшкірна гематома лівої скроневої ділянки, забійна рана підборіддя;

б) закрита травма лівого передпліччя - перелом ліктьової кістки в нижній третині діафізу зі зміщенням уламків;

в) обширні підшкірні гематоми правого плеча, правої молочної залози, передньої поверхні грудної клітки та живота;

г) закрита травма правої гомілки - перелом медіальної лодижки великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, уламковий перелом діафізу малогомілкової кістки в дистальній третині зі зміщенням уламків, підвивих ступні назовні, розрив зв`язок дистального міжгомілкового синдесмозу.

Відповідно до:

- п. 1.2 „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України (далі по тексту «Правила») надано вичерпне визначення терміну ушкодження - «з медичної точки зору, тілесні ушкодження - це порушення анатомічної цілості тканин, органів та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючи факторів - фізичних, хімічних, біологічних, психічних»;

- п. 4.6. «Правил» визначає таке: «судово-медичний експерт, оцінюючи строки порушення анатомічної цілості тканин і органів та їх функцій, виходить із звичайної їх тривалості, навіть у тих випадках, коли потерпілий не звертався за медичною допомогою. Якщо тривалість цього порушення, що зазначена в наявних медичних документах, не відповідає характеру тілесного ушкодження і не підтверджується об`єктивними відомостями, судово-медичний експерт відзначає цю обставину і встановлює ступінь тяжкості, виходячи із звичних термінів»;

-п. 2.2.1 Правил визначає таке: ознаки ушкодження середньої тяжкості: в) тривалий розлад здоров`я;

- у п. 2.3. Правил визначено таке: Легке тілесне ушкодження:

- 2.3.3. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день) ;

- у п. 4.13 Правил визначено таке: Судово-медичному експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках:

-4.13.1. Невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил», зазначені тілесні ушкодження у п. п. б), г) даних Підсумків, відносяться до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Відповідно п. п. 4.6. та 2.3.3. «Правил», вказані тілесні ушкодження у п. п. а), в) даних Підсумків, за ступенем тяжкості, відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Виявлені ушкодження не мають ознак небезпеки для життя.

Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать проте, що вони утворились від травматичної дії тупими предметами, що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, який рухався, при зіткненні з перешкодою), за давністю можуть відповідати вказаному терміну.

Діагноз, який був встановлений ОСОБА_15 Закритий перелом проксимальної голівки 2 плюснової кістки без зміщення достатнім обсягом об`єктивних клінічних даних не підтверджений (відсутність травматичних змін на представлених КТ-знімках). Тому, відповідно п. 4.13.1 Правил , слід утриматися від судово-медичної оцінки встановленого діагнозу.

Згідно протоколу №206 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння із Ірпінської центральної міської лікарні від 10.08.2017 свідчить про те, що на момент взяття крові в стаціонарі та відповідно на момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 була твереза (Т.1 а.с.196-202);

- даними, висновку експерта № 12-1/1133 від 23.06.2018 року, згідно якого:

1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_4 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_11 повинен був керуватися вимогами пунктів: 1.10 термін «узбіччя»; 10.1; 11.3; 12.9. (б) ПДР України.

2. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 повинна була керуватися вимогами пунктів: 12.3; 12.9. (б) ПДР України.

3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_4 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_11 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 1.10 термін «узбіччя»; 10.1; 11.3; 12.9.(б) Правил дорожнього руху України.

4. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, та вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.9.(б) ПДР України, які не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

5. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_6 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_3 шляхом виконання вимог пунктів: 10.1; 11.3 ПДР України.

6. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Volkswagen Tiguan» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для її руху не мала технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_4 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом застосування екстреного гальмування.

7. Причиною виникнення досліджуваної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_7 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_11 вимогам пунктів: 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України. (Т.1 а.с.203-215);

- даними, протоколу огляду та перегляду цифрового носія інформації від 14.06.2018 року складеного старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_16 з відеозаписом на якому зафіксовано момент ДТП яка сталася 10.08.2017 року на Гостемельському шосе, за участю сідлового тягача марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 (Т.1 а.с.217-218);

- даними, постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_16 , згідно якої відеозапис на цифровому носії інформації СD-R, визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження №0007493 (Т.1 а.с. 219);

- даними, які містяться на цифровому носії інформації СD-R, а саме відеозаписом на якому зафіксована подія дорожньо-транспотрньої пригоди, яка сталася 10.08.2017 року за участю сідлового тягача марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , який було переглянуто в судовому засіданні (Т.1 а.с. 220);

- даними, які містяться в протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №207 від 10.08.2018 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат дослідження 2.0 %о. (Т.1 а.с. 221).

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому діяння суд розцінює, як спосіб свого захисту з метою уникнути відповідальності.

Суд не бере до уваги посилання сторони захисту на ту обставину, що дорожньо-транспортна пригода сталась не з вини обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки такі твердження спростовуються висновком експерта № 12-1/1133 від 23.06.2018 року, згідно якого встановлено, що причиною виникнення досліджуваної ДТП, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Actors 1840» д.н.з. НОМЕР_7 із напівпричепом «Van Hool NV» д.н.з. НОМЕР_8 ОСОБА_11 вимогам пунктів: 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України, який в свою чергу узгоджується з іншими письмовими доказами у справі, показаннями потерпілої, та свідків, а також даними, які містяться на цифровому носії інформації СD-R, а саме відеозаписом на якому зафіксована подія дорожньо-транспотрньої пригоди, яка сталася 10.08.2017 року за участю сідлового тягача марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 та автомобіля марки «VOLKSWAGEN» модель «TIGUAN» р.н. НОМЕР_3 , який було переглянуто в судовому засіданні.

Суд не бере до уваги посилання сторони захисту на ту обставину, що під час досудового слідства не було виконано вимоги ч.12 ст.290 КПК України в частині відкриття матеріалів, а саме речових доказів, при цьому, захист вказав, що суд не має права допустити відомості, що містяться в таких доказах, як на доказ. Суд критично ставиться до такої позиції захисту, оскільки підчас підготовчого судового засідання було встановлено, та підтверджено обвинуваченим ОСОБА_11 , що вимоги ст. 290 КПК України стороною обвинувачення було виконано, та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, зокрема до постанови про приєднання предметів як речових доказів. При цьому, суд звертає увагу на той факт, що жодних клопотань, заяв, зауважень при виконанні вимог ст. 290 КПК України з боку останнього не надходило. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в судовому засіданні підчас дослідження письмових доказів у кримінальному проваджені також не надходило від сторони захисту жодних клопотань, чи зауважень.

Посилання сторони захисту на необхідність визнання письмових доказів у даному кримінальному провадженні очевидно недопустимими, суд сприймає як спосіб захисту обвинуваченого з метою сприяння уникнення останнього від відповідальності.

Оцінюючи зібрані у справі докази, а саме показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, суд приходить до висновку, що показання останніх, є правдивими, послідовними, та такими, що узгоджуються з іншими доказами, дослідженими у кримінальному провадженні. У суда не має підстав піддавати сумніву досліджені докази.

Таким чином, порушення ОСОБА_11 пунктів 10.1; 11.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Європейський Суд з прав людини вказує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд, але вона не встановлює будь-яких правил допустимості доказів як таких, це завдання внутрішнього права.

Зокрема, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 26.09.2002 у справі «Перрі проти Сполученого Королівства» (Perry v United Kingdom), зазначив, що важливо, щоб була справедлива процедура розгляду питання про прийнятність та перевірку надійності спірних доказів.

Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий як стороною обвинувачення так і стороною захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_11 обвинувачення за ч. 1 ст. 286 КК України, знайшло своє підтвердження.

На думку суду, комплекс зібраних у справі доказів є належними та допустимими, оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано.

Тому, оцінюючи всі забрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст.. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, у тому числі потерпілих.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, що обтяжує покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що обвинувачений раніше не судимий, працює не офіційно, характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, дотримуючись загальних засад призначення покарання, з метою реалізації принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за доцільне обрати ОСОБА_11 покарання у виді обмеження волі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_11 допустив грубе порушення правил дорожнього руху України, кермував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, суд, при призначенні покарання, вважає правильним застосувати до останнього і додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Під час розгляду справи, представником потерпілої ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 подано цивільний позов про стягнення з ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» на користь потерпілої ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 566 817 (п`ятсот шістдесят шість тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 58 коп. та моральної шкоди в розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень, що була завдана останній внаслідок дорожньої-транспортної пригоди, яка сталася за вини обвинуваченого ОСОБА_11 .

Представником цивільного відповідача ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» було подано заперечення на цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 . В обґрунтування заперечень, посилається на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини обвинуваченого ОСОБА_11 , оскільки відбулася 10.08.2017 року о 19:55 год., тобто поза межами робочого часу, а не під час виконання ним трудових обов`язків, а під час використання ОСОБА_11 ввіреного йому автомобіля у власних тільки йому відомих цілях.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_8 заявлений цивільний позов підтримав в повному обсязі та пояснив, що по обставинам дорожньо-транспортної пригоди йому нічого не відомо. В цивільному позові вказана матеріальна шкода, яка підтверджується висновками експертів, згідно яких автомобіль «Фольксваген» не підлягає ремонту. Крім того, включені витрати пов`язанні із лікуванням потерпілої. Також шкода пов`язана із втратою роботи, з тим, що вона вибула із свого звичного життя. З приводу того, що позов заявлений до компанії в якій працював обвинувачений ОСОБА_11 то це право потерпілої, яка може вибирати до кого заявляти позовні вимоги.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позов підтримала в повному обсязі.

В судовому засіданні представник цивільного відповідача ОСОБА_9 пояснив, що цивільний позов не визнають повністю, оскільки дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю ОСОБА_11 , який працював в них, сталася поза робочим часом. Оскільки ОСОБА_11 в кінці робочого часу повинен був поставити автомобіль на стоянку, але він цього не зробив.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні заявлений цивільний позов не визнав.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

З матеріалів справи вбачається, що сідловий тягач марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 , належав на момент ДТП ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР». Крім того, під час розгляду встановлено та не оспорювалося учасниками процесу, що вказаний автомобіль був застрахований.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №18-К від 28.04.2017 року ОСОБА_11 був прийнятий на роботу з 03.05.2017 року на посаду водія в ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» (Т.1 а.с.154).

Крім того, встановлено та підтверджено свідками і обвинуваченим ОСОБА_11 , що відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» закріплено режим роботи з понеділка по п`ятницю з 09:00 год. до 18:00 год., вихідними днями є субота та неділя (Т.1 а.с.160-168).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №33094 від 10.08.2017 року сідловий тягач марки «MERCEDES - BENZ» модель «ACTROS 1840», р.н. НОМЕР_1 із напівпричепом марки «VAN HOOL» модель «NV», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 , здійснював вантажно-розвантажувальні операції за адресою: м.Київ, вул.Промислова, 4, також зафіксований час, відповідно до якого ОСОБА_11 о 15:15 год. прибув до ТОВ «Бетон Сервіс» здійснив розвантаження та о 15:35 год. вибув з ТОВ «Бетон Сервіс» (Т.1 а.с. 173).

Проте судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_11 трапилася 10.08.2017 о 19:55 год., тобто поза межами робочого часу, який закріплено відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР». Крім того, судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №207 від 10.08.2018 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_11 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат дослідження 2.0 %о. (Т.1 а.с. 221).

Відповідно до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тобто, вказані вимоги закону передбачають можливість залучення співвідповідача у справі лише за клопотанням позивача.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь кожного з підсудних в її заподіянні, а також чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.

При цьому суд враховує, що в результаті протиправних дій ОСОБА_11 , які спричинили для потерпілої негативні наслідки пов`язані з спричиненням тілесних ушкоджень, а також порушенням звичних життєвих зв`язків, через неможливість продовжувати активне суспільне та особисте життя, тому , суд приходить до висновку, що оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 не виконував свої трудові (службові) обов`язки, так як дорожньо-транспортна пригода сталася поза межами робочого часу, та останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, тому позовні вимоги потерпілої ОСОБА_7 про стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди з ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до неналежного відповідача.

Одночасно, суд роз`яснює потерпілій ОСОБА_7 , про те, що вона може звернутися до суду в цивільному порядку з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_11 моральної та матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини останнього.

При цьому, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення експертиз.

Речовими доказами слід розпорядитись на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, ч.2 ст.127, 128, 129, 368, 369, 370, 373, 374, 376, 380, 392, 393 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, обирати у виді домашнього арешту.

Покласти на ОСОБА_11 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати житло, а саме: АДРЕСА_1 , щоденно з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

- не відлучатися із місця проживання без дозволу суду та прокурора;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію вироку, направити до Васильківського ВП ГУ НП в Київській області для виконання вироку в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 , рахувати з моменту затримання.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «ОАЗИСБУДПАРТНЕР» про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 4 073 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: СD-R диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1