Єдиний унікальний № 500/3619/19
Провадження № 1-кп/500/429/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

31 травня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_8 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000298, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 21 травня 2019 року, ухвалою від 22 травня 2019 року було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 висловили думки про можливість призначення судового розгляду.

Враховуючи, що кримінальне провадження підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, судом не встановлені підстави для закриття кримінального провадження або для його зупинення, також не вбачається підстав для повернення обвинувального акта прокурору, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку про призначення судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про здійснення судового виклику в судове засідання для допиту обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Суд, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 про заявлене прокурором клопотання, які не заперечували проти його задоволення та не заявили про виклик інших осіб для допиту, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та для допиту підлягають виклику заявлені прокурором особи.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. За версією сторони обвинувачення інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, що свідчить про можливість переховування обвинуваченого від можливого покарання, яке йому загрожує. Крім того, судовий розгляд обвинувального акту ще не розпочато, а тому існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні також зазначив про те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи в той час, коли також відносно нього на розгляді в суді перебувало інше кримінальне провадження про вчинення тяжкого умисного злочину також проти життя та здоров`я особи.

Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_6 як у цьому кримінальному провадженні, так і у іншому, що вже перебуває на розгляді в суді, не залишав місця події, а чекав приїзду поліції, на виклики слідчого та суду завжди з`являвся. Крім того, він на потерпілого вплинути не в змозі, у зв`язку з його смертю, на свідків впливати не збирається. Що стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то ОСОБА_6 вказав на пов`язаність двох кримінальних проваджень, а іншого вчиняти він не збирається.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.02.2019 р. під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики переховатися від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 06.04.2019 р. В подальшому строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжувався у встановленому КПК порядку ухвалами слідчого судді від 12.03.2019 р. та від 02.05.2019 р. на строк до 06 липня 2019 року

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, якою суд керується в силу положень ч. 3 ст.315 КПК України, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Такими обставинами у ч. 3 ст. 199 КПК України є:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд також враховує засаду верховенства права, закріпленої у ст. 8 КПК, та практику Європейського суду з прав людини (далі Суд), яка у відповідності до вимог ч. 2 зазначеної статті підлягає обов`язковому застосуванню під час кримінального провадження.

Так, у п. 219 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року (заява № 42310/04) Суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», N 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (див. рішення у справі «Яблонський проти Польщі», N 33492/96, п. 80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справах «Іловецький проти Польщі», N 27504/95, п. 61, від 4 жовтня 2001 року, та «Смирнова проти Росії», NN 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX).

Суд також оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується (санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років); вік та стан його здоров`я (37 років, стан здоров`я не перешкоджає утриманню його під вартою); відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах, немає постійного місця роботи та навчання. Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_6 обвинувачується у цьому кримінальному провадженні у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК в той час, коли Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області здійснює розгляд кримінального провадження за його ж обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 125 КК України, один з яких є тяжким умисним також проти життя та здоров`я особи.

Разом з цим, на думку суду, прокурор не довів наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризик того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, прокурор у судовому засіданні в обґрунтування цього ризику зазначив лише те, що свідки ще не допитані під час судового розгляду, але при цьому вказав, що випадків спроб впливу з боку ОСОБА_6 не зафіксовано. Тому, суд вважає, що наявність цього ризику ґрунтується лише на припущеннях.

Наявність обґрунтованої підозри обвинуваченого, за змістом глави 18 розділу II КПК, є однією з обов`язкових підстав для обрання запобіжного заходу, але з урахуванням специфіки вітчизняного кримінального процесуального законодавства на цій стадії кримінального провадження (підготовче судове засідання) суд позбавлений можливості досліджувати будь-які докази винуватості або невинуватості обвинуваченого, що прямо заборонено абз. 7 ч. 4 ст. 291 КПК, та робити висновки про наявність обґрунтованої підозри. Також, висловлення судом думки щодо наявності обґрунтованої підозри без ухвалення вироку суперечитиме загальним засадам кримінального провадження. Тому в цій частині щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину суд повністю покладається на висновки, зроблені слідчими суддями під час вирішення ними питань про застосування запобіжного заходу та про продовження строку тримання під вартою.

Обставини кримінального провадження свідчать про те, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на даний час є виправданим заходом, оскільки є чіткі ознаки того, що перебуваючи на свободі обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_6 на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_6 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 29 липня 2019 року.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що дане кримінальне провадження здійснюється щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про недоцільність визначення розміру застави.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 3141 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, а ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, то і підстави для складання досудової доповіді відсутні.

Керуючись ст. ст. 314 316, 370 372 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в залі судових засідань Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за адресою: м. Ізмаїл Одеської області, вул. Клушина, 2, на 14 червня 2019 року, на 11:00 годину.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегією суддів у складі трьох суддів, за участю прокурора, обвинувачуваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадій судового провадження строком до 29 липня 2019 року.

Строк дії наявної ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 29 липня 2019 року.

Копію наявної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3