Дата документу 19.08.2019 Справа № 334/2181/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/399/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/2181/17
Категорія ст. 78 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Марганець, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

1) 16.12.2005 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 122. ч.3 ст. 185, ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 22.06.2007 року умовно-достроково, не відбутий строк 11 місяців 7 днів;

2) 19.05.2009 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано не відбутий строк за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 16.12.2005 року та визначено покарання у вигляді 3 роки 3 місяця позбавлення волі. Звільнений 12.06.2012 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 місяць та 10 днів;

3) 12.11.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, покарання поглинуто призначеним покаранням за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19.05.2009 року, визначено покарання у вигляді 3 роки 3 місяця позбавлення волі. Звільнений 12.06.2012 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 місяць та 10 днів;

4) 07.06.2017 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя,за ч.2 ст. 1 85 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки;

5) 19.10.2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185. ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 роки.

про скасування звільнення від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки та направлення для відбування призначеного покарання;

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною, так як він з умовами проходження іспитового строку в органах пробації не ознайомлювався, повістки та повідомлення від інспектора органу пробації не отримував, крім того, він відбував реальне покарання у вигляді арешту за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя. 03.10.2017 року попередження від органу пробації він не отримував. Просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Ленінського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2018 року скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року. Направлено ОСОБА_6 для відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання інспектора Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_6 .

Подання вмотивовано тим, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року гр. ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, па підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Вирок відносно засудженого ОСОБА_6 надійшов на виконання до Дніпровського районного сектору 14.07.2017 року та заведено особову справу №110/2017.

За неодноразовими викликами до сектору для ознайомлення з правилами та умовами відбування покарання засуджений ОСОБА_6 не з`являвся. Тому інспектором 24.07.2017 р. було здійснено вихід за адресою місця проживання останнього. Двері квартири відчинив ОСОБА_6 та пояснив, що викликів до органу пробації він не отримував, поштова скринька у нього відсутня. Виклик на 25.07.2017 року йому було вручено під особистий підпис, проте у призначений день ОСОБА_6 так і не з`явився.

Засуджений ОСОБА_6 з`явився до Дніпровського районного сектору 13.08.2017 року та під особистий підпис його було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом, а також попереджено про те, що у разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і засуджений буде направлений для відбування призначеного покарання, про що надав підписку.

Згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, засудженого було ознайомлено під підпис постановою про встановлення днів явки на реєстрацію: 1-ша, 2-га, 3-тя та 4-та середа кожного місяця.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з метою посиленого нагляду під час відбуванням покарання та поведінкою засудженого, його поставлено на облік категорії осіб «Групи ризику». Засуджений ОСОБА_6 для реєстрації з 16.08.2017 року по теперішній час жодного разу не з`явився.

За адресою місця проживання ОСОБА_6 неодноразово направлялися виклики до органу пробації, але за жодним викликом останній не з`являвся, неодноразово інспектором здійснювалися виходи за місцем проживання засудженого, проте вдома нікого не було та виклики до сектору залишалися у дверях квартири. Декілька разів двері квартири відчиняв власник квартири ОСОБА_8 та на задані питання пояснював, що наразі ОСОБА_6 вдома не було, але виклик до сектору він йому передавав, з яких причин ОСОБА_6 не з`являється йому невідомо.

10.11.2017 року інспектором знов ж таки було здійснено вихід за адресою місця проживання засудженого ОСОБА_6 для встановлення причин неявки останнього на реєстрацію. Двері квартири відчинив ОСОБА_6 та пояснив, що з`являтися до се-реєстрацію не має наміру, також було встановлено, що ніяких поважних причин неявки у нього немає, але надавати будь-які письмові пояснення засуджений відмовився з невідомих причин, виклик до Дніпровського районного сектору отримувати не захотів та додав, що не буде відбувати покарання у вигляді іспитового строку.

На підставі ч. 4 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу засудженому було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

За час перебування на обліку засуджений, після ознайомлення з правилами та умовами відбування покарання та обов`язками, які були покладені на нього судом, до Дніпровського районного сектору жодного разу не з`явився. Поважних причин не встановлено, підтверджуючих документів не надав. Незважаючи на профілактичну бесіду інспектора під час ознайомлення з правилами та умовами відбування покарання засудженого ОСОБА_6 щодо правомірної поведінки, а так відповідальність за скоєння адміністративних правопорушень, у ході щоквартальної перевірки за ІІІ квартал 2017 року було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП за куріння тютюнових виробів у заборонених місцях.

З метою прогнозу на період іспитового строку щодо вчинення гр. ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення складено оцінку ризику. Згідно статистичних факторів засуджений має дуже високий ризик скоєння кримінального правопорушення під час іспитового строку. У минулому неодноразово засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та відбував покарання у місцях позбавлення волі.

Крім цього, 16.03.2017 року Заводським ВП ГУНП в Запорізькій області було розпочато кримінальне провадження № 12017-0-8-0030/000740 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. Заводським р/судом м. Запоріжжя до цього часу кримінальне провадження не розглянуто, оскільки засуджений ОСОБА_6 на судові засідання не з`являється, тобто історія правопорушень свідчить про рецидив та повторність злочинів, умисне ухилення від відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень засудженого ОСОБА_6 .

Перебуваючи на обліку у даний час довіру суду не виправдав. Грубо та умисно порушує умови відбування покарання, а саме пропускає реєстрацію, у встановлені дні явки на реєстрацію згідно постанови не з`являється.

Задовольняючи подання суд першої інстанції вказав, що за наявних обставин можливо задовольнити подання інспектора Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробації.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 78 ч. 2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, які потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно до ч. ч. 2-3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що засуджений ОСОБА_6 систематично, без поважних причин не з`являвся до Дніпровського РС Запорізького МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, колегія суддів погоджується з висновками районного суду про те, що останній не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення.

Доводи апелянта про те, що він з умовами проходження іспитового строку в органах пробації не ознайомлювався, повістки та повідомлення від інспектора органу пробації не отримував, крім того, він відбував реальне покарання у вигляді арешту за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя, 03.10.2017 року попередження від органу пробації він не отримував, колегія суддів вважає надуманими, оскільки по-перше, 13.08.2017 року ОСОБА_6 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом. Незважаючи на це, засуджений, знаючи, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, порядок відбування покарання став порушувати покладені на нього судом обов`язки щодо періодичного з`явлення до органу пробації для реєстрації, оскільки 16.08.2017, 23.08.2017, 06.09.2017. 13.09.2017, 20.09.2017, 27.09.2017, 04.10.2017, 11.10.2017, 18.10.2017, 25.10.2017, 01.11.2017, 08.11.2017, 15.11.2017, 22.11.2017 року доданого органу для реєстрації не з`являвся, хоча відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію йому було призначено реєстрацію в 1-4 середу кожного місяця, про що він був ознайомлений письмово і підтвердив це в судовому засіданні.

Також, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується корінцем виклику, засуджений ОСОБА_6 отримавши письмові попередження без поважних причин не з`явився для реєстрації 25.07.2017 до сектору з питань пробації. 10.11.2017 року, уповноваженим органом пробації, ОСОБА_6 було попереджено під підпис про те, то у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя, ОСОБА_6 , було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, 70 КК України та призначено покарання у вигляді 4 місяців арешту.

Згідно листа №2-1838 від 23.04.2018 року ДУ «Оріхівська ВК №88» ОСОБА_6 почав відбувати строк 05.12.2017. Кінець відбування строку 05.04.2018 року. Виходячи з цього, суд вважає, що засуджений мав реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки у вигляді періодичного прибуття до сектору з питань пробації для реєстрації та повідомляти даний орган про тимчасову зміну місця проживання, і вище вказані факти в сукупності свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, намагання уникнути контролю за поведінкою з боку сектору з питань пробації.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що засуджений мав реальну можливість виконувати покладені на нього судом обов`язки у вигляді періодичного прибуття до сектору з питань пробації для реєстрації та повідомляти даний орган про тимчасову зміну місця проживання, проте знову ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків, колегія суддів доходить висновку про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому рішення районного суду про задоволення подання інспектора Дніпровського РС Запорізького МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 серпня 2018 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: