Справа № 520/8085/19
Провадження № 1-кс/520/6614/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000604 від 11.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № за № 0000604 від 11.07.2018, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є власником нежитлових приміщень №№ 1н, 2н, 3н, 4н, 5н, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 25.06.2018 на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернувся директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , з вимогою передати вказані приміщення зазначеному підприємству, посилаючись на свідоцтво, відповідно до якого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 є користувачем вказаних приміщень та договір про спільну діяльність від 1998 року.

Так, згідно із Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 2130, 8 кв. м з 13.06.2018 належить ОСОБА_6 . Підставою для виникнення права власності є, зокрема, Договір фінансування, від 22.07.1999, укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Акт від 03.04.2000, підписаний ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , угода про внесення змін від 12.07.1999, укладена між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Акт приймання-передачі нерухомого майна від 10.11.2003 складений та підписаний між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Договір фінансування від 24.02.1999 укладений між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Акт взаєморозрахунків від 03.04.2000 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Угода про врегулювання боргових зобов`язань від 10.11.2003, між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 , Угода про внесення змін та доповнень від 21.01.1999 між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 .

Так, допитана в якості свідка власник зазначених приміщень ОСОБА_6 повідомила, що право власності на приміщення, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в останньої виникло на підставі договорів фінансування від укладених між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ОСОБА_6 у 1999 році, відповідно до яких, вона виступила інвестором з будівництва та реконструкції зазначених приміщень, та в рахунок погашення заборгованості, яка виникла перед нею у власність останньої були передані вказані приміщення, після закінчення строку оренди ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто у 2018 році. У зв`язку з чим, останньою було оформлено право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, яке у подальшому було передано у користування та управління ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », засновником якого є її дочка ОСОБА_7 .

Допитаний в якості директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 повідомив, що зазначене підприємство займає приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди, укладеного між ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який виступав власником вказаного приміщення, строком до 02.06.2018. Після спливу вказаного терміну, на його адресу звернувся директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_8 , який вимагав звільнити приміщення, однак жодних правовстановлюючих документів, підтверджуючих право власності на вказане майно не надав, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 було відмовлено у звільнені та передачі вказаного приміщення.

Однак, допитаний в якості свідка ОСОБА_8 повідомив, що він, як директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » неодноразово вимагав від директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 звільнити приміщення, розташовані на 4 поверху буд. АДРЕСА_1 , які останні займають без наявних на те законних підстав, на що останній відмовився звільнити приміщення, посилаючись на наявний договір оренди, однак надати вказані документи відмовився.

Крім того, прокуратурою Одеської області встановлено, що у державній власності, в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_4 та на балансі ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перебувала будівля готелю цирку загальною площею 2104,3 кв.м. яка розташована в АДРЕСА_1 . На підставі рішення державного реєстратора ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 41638726 від 13.06.2018 право на вказану будівлю було зареєстровано за ОСОБА_6 .

Вказане рішення, на думку прокурора є незаконним оскільки прийняте в порушення ст.ст.10,18 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та п.п.45, 77 Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, що призвело до вибуття поза волею власника з державної власності вищевказаного майна, у зв`язку з чим останній звернувся із позовом до Господарського суду Одеської області, предметом якого є витребування у ТОВ ІНФОРМАЦІЯ_1 нерухомого майна, яке без волі власника вибуло з державної власності.

Таким чином, під час досудового розслідування виникла необхідність у дослідженні документів, які:

- свідчать про перебування вказаного майна в ІНФОРМАЦІЯ_4 та рішень, які приймалися відносно такого, у тому числі ІНФОРМАЦІЯ_5 , які зберігаються у зазначених держаних органах;

- щодо наявності правових підстав укладення угод відносно вказаного майна ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 »;

- які стали підставою для реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_6 , які перебувають у володінні державного реєстратора КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОСОБА_9 , яким було прийнято рішення про державну реєстрацію та ОСОБА_10 , яким внесено відомості про реєстрацію права власності відносно вказаного майна за ОСОБА_6 ;

- щодо розгляду позову прокурора відділу прокуратури в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , які зберігаються у господарській справі № 916/2762/18 у ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а саме самоправства відносно приміщень, розташованих у буд. АДРЕСА_1 .

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що наявні у справі матеріали дають достатні підстави вважати, що у володінні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_1 зберігаються документи, які свідчать про перебування майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в управлінні ІНФОРМАЦІЯ_4 та рішень, які приймалися відносно такого, які мають значення для встановлення істини у провадженні, тому необхідно здійснити тимчасовий доступ до вищевказаних документів.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, разом з цим від слідчого надійшла заява, в якій остання просила розгляд клопотання здійснювати за її відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначається, зокрема, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Так, стороною обвинувачення, в порушення вимог ст. 132 КПК України, до матеріалів клопотання не долучено документів, які б підтверджували всі доводи викладені в клопотанні, на які посилається сторона обвинувачення.

В порушення вимог ч. 6 ст. 163 КПК України, в клопотанні та долучених матеріалах відсутнє обґрунтування того, що вказані в клопотанні документи неможливо отримати іншим способом, без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів, зокрема, шляхом направлення відповідного запиту.

Також, в клопотанні сторони обвинувачення відсутнє обґрунтування того, яке значення мають документи, до яких сторона обвинувачення просить надати тимчасовий доступ, для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також відсутнє обґрунтування можливості використання як доказів відомостей, що містяться в документах, зокрема, сторона обвинувачення, обґрунтовуючи доводи клопотання, лише формально зазначає, що документи, мають значення для встановлення істини у провадженні.

Крім того, сторона обвинувачення вказує в клопотанні, що наявні у справі матеріали дають підстави вважати, що у володінні ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зберігаються документи, тимчасовий доступ до яких необхідно отримати, проте, в порушення вимог ч. 5 ст. 163 КПК України, до клопотання не долучено матеріалів, з яких вбачається, що ці документи перебувають або можуть перебувати у володінні зазначеної юридичної особи.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги неналежне обґрунтування та недоліки клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 93, 131, 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження №0000604 від 11.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1