Справа № 382/1381/19
Провадження № 1-кп/382/81/19
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2019 року м.Яготин
Яготинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Яготин Київської області, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутат Яготинської міської ради, пільг не має, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Яготинського районного суду надійшов обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в злочині, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України.
Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 01 липня 2019 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний під час досудового слідства строком на 60 діб.
В підготовочму судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду даної справи стром на 60 діб, так як присутні ризики передбачені ст..177 КПК України. Мотивуючи тим, що, у кримінальному провадженні наявний обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі, а тому під тягарем можливого покарання він може переховуватися від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.На наявність вищевказаного ризику також свідчить те, що резонанс зазначеного кримінального правопорушення та факт про його вчинення щодо кількох осіб, які загинули вже набув розголосу в соціальних мережах, а відтак під острахом суспільного невдоволення з боку громадськості з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також, обвинувачений ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, зокрема даний ризик обґрунтовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих, спонукати їх давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 є депутатом Яготинської міської ради та має фактичні можливості, як особисто так і шляхом впливу на свідків, потерпілих з боку інших осіб органів і установ державної та комунальної сфер м. Яготина створити умови для зміни або ненадання показань суду, вплив або залякування свідків та потерпілих.
Врахувати грубість допущених правил безпеки дорожнього руху п. 2.3 б), п.2.9 а) та п.10.1 Правил дорожнього руху, що характеризують обвинуваченого як особу, що зневажає загально допустимі норми поведінки в суспільстві, ігнорує встановлені в державі Правила дорожнього руху України. Зважаючи на викладене, є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 має фактичну можливість та може переховуватися від органу досудового розслідування та (або) суду, а також перебуваючи на волі незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, зокрема очевидців дорожньо-транспортної пригоди.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (РапсЬепкоу. Кшзіа (Панченко прози Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних ізхарактером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками за усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Вессіеш. МоМоуа (Бекчиев проти Молдови).
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування обвинуваченого з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Наявність ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується також тим, що свідки і потерпіла проживають в одному адміністративному районі із обвинуваченим ОСОБА_4 та це свідчить про те, що останній в разі застосування відносно нього запобіжного непов`язаного з триманням під вартою може незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не можуть бути застосовані запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у зв`язку з тим, що не дивлячись на існування у останнього соціальних зв`язків він під тиском покарання, що йому загрожує може застосувати матеріальні та психологічні заходи впливу до потерпілої та свідків, навіть шляхом телефонних переговорів, інших видів інтернету та мережевого зв`язку та не зможуть стримати останнього від переховування від органів досудового розслідування та суду
При цьому враховуючи ризики, визначені ст.177 КПК України, які наявні у даному випадку, особу підозрюваного, зокрема його поведінку під час та після ДТП. Відмову у наданні показань про обставини пригоди, а також враховуючи те, що в результаті отриманих тілесних ушкоджень, отриманих від ДТП, потерпілі померли на місці пригоди, є достатні підстави, визначені ст.183 КПК України, для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, з метою забезпечення судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , тяжкість інкримінованого йому злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявність факту, що підтверджує вчинення останнім кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
Потерпіла вважає, що може висловити свою думку щодо даного клопотання без участі її представника, та вважає, що слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник та обвинувачений вважають, що можливо застосуватибільш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешти, з огляду на ті обставини, що відсутня обґрунтована підозри з огляду на наявну експертизу від 08.07.2019 року. Також, поведінка обвинуваченого під час досудового слідства свідчить про той фактор, що обвинувачений не має наміру уникнути суду. В разі встановлення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, встановити заборону спілкування зі свідками та потерпілою.

За змістом ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, при вирішенні питання про продовження міри запобіжного заходу, суду необхідно взяти до уваги положення статей 5,6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання під вартою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини тривале безперервне тримання під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Як вбачається з кримінального провадження ОСОБА_4 обвинуваується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.286 КК України. Крім цього, враховуючи ступінь тяжкості злочину в якому підозрюється ОСОБА_4 , характеризуючі дані ОСОБА_4 , наявність в нього родини та неповнолітньої дитини, міцність соціальних зв`язків, та враховуючи той факт, що на даний час свідки не допитані, ставлення обвинуваченого до пред`явленого йому обвинувачення суду на даний час не відоме, обвинувачений, потерпіла та свідки мають місце проживання в одному адміністративному районі, а тому оцінивши, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в сукупності всі обставини, у тому числі, визначені ст. 178 КПК України, а також враховуючи вище викладене, суддя вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та більш м`який запобіжний захід може не забезпечити запобігання вказаному ризику.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 314, 315, 331, 372, 199 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київській слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто по 27 жовтня 2019 року включно для розгляду данного кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1