печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданніклопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000316, -

В С Т А Н О В И В :
19.08.2019 в провадження слідчого судді надійшло клопотанняпрокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , яку придбав підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обґрунтовуючи клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000316, за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.
13.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення вказаного злочину, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.
ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправність своїх дій, а саме те, що вчиняє злочин за який передбачено кримінальну відповідальність та можливе накладення арешту на його майно, навмисно придбане ним майно (як рухоме та і не рухоме), за кошти отримані в наслідок здійснення злочинної діяльності, оформлював право власності на близьких йому осіб.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.07.2019 встановлено, що 23.04.2019 ОСОБА_4 (тещею ОСОБА_6 ) оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищевикладене, є достатньо підстав вважати, що вказане майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , була придбана ОСОБА_5 , за кошти, отримані внаслідок здійснення злочинної діяльності та оформлена на матір дружини ОСОБА_4 .
З метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як можливого виду покарання, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_4 , із забороною користування та розпорядження.
В заяві, поданій до суду, слідчий вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що 21.08.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000316 та накладено арешт на майно ОСОБА_4 ,яка є матір`ю дружини підозрюваного ОСОБА_5 , а саме квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши розпоряджатись вказаним майном.

У зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для повторного накладення арешту на майно ОСОБА_4 .
Відтак, клопотання не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
УХВАЛИВ :
В задоволені клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000316 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1