ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1418/19 Справа № 202/4880/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду від 26 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 18.12.2018 року стосовно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого вищу освіту, адвоката відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто 16 год. 30 хв. 24 листопада 2019 року.
Згідно оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за обставин, викладених в повідомленні про підозру та ухвалі слідчого судді.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що враховуючи наявну обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, дані про особу ОСОБА_7 , який не має міцних соціальних зв`язків, дійшов висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, тобто до 16 год. 30 хв. 24.11.2019 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу суду скасувати та обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам правовідносин, також прийняв до уваги тільки докази сторони обвинувачення, натомість доводи та письмові докази сторони захисту судом було відхилено, не проаналізовано та не оцінено належним чином.
Також вказує, що судом не було враховано особу ОСОБА_7 , те, що останній здійснює адвокатську діяльність, та надає юридичну допомогу згідно договорів цілодобово, також не врахував суд і відсутність судимостей у ОСОБА_7 та безпідставно не встановив розмір застави.
Також захисник ОСОБА_8 звертає увагу суду, що підозрюваний ОСОБА_7 домашній арешт не порушував, в період з моменту відкриття кримінального провадження та на всій стадії проведення досудового розслідування ОСОБА_7 не контактував з потерпілими та свідками, та не чинив тиск на останніх.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_10 просить скасувати рішення суду першої інстанції та застосувати до нього запобіжних захід у вигляді особистого зобов`язання.
В обґрунтування вказує, що повідомлення про підозру він не отримував та вважає, що його було незаконно оголошено в розшук, оскільки суддя ОСОБА_11 не переконалась, в тому, що ОСОБА_7 отримав повідомлення про підозру, проте суддя зазначила, що підозрюваний не з`являється до слідчого.
Також вказує, що після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту розшук знято не було, що свідчить про незаконність його затримання.
Звертає увагу суду, також на те, що на протязі всього слідства він не контактував зі свідками та потерпілими, тиску не чинив, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не існує.
На думку підозрюваного ОСОБА_7 суддя навмисно не встановив розмір застави, а своїм рішенням позбавила останнього займатися адвокатською діяльністю.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційні скарги і з підстав, викладених у них, просили їх задовольнити, вважали ухвалу слідчого судді необґрунтованою та просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг, їх доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника підозрюваного та самого підозрюваного, викладені в апеляційних скаргах та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002037 від 18.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.
17.07.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується зібраними доказами у справі.
Таким чином, пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні даного злочину є обґрунтованою, що також спростовує доводи апеляційних скарг в цій частині.
Крім того, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2019 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час; не залишати з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Відповідно до рапорту слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 19.07.2019 року у нічний час і 20.07.2019 року у нічний час доби ОСОБА_7 за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 був відсутній, чим порушив обов`язки, покладені на нього ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду від 17.07.2019 року. 24.07.2019 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний розшук.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.07.2019 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_7 для доставлення його до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
25.09.2019 року, о 15 годині 45 хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального суду м. Дніпропетровська від 24.07.2019 року на державному кордоні України з тимчасово окупованою територією АР Крим в контрольному пункті в`їзд - виїзд «Чонгар» затримано підозрюваного ОСОБА_7 .
Отже, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що підозрюваний ОСОБА_7 домашній арешт не порушував є безпідставними та спростовуються вказаними обставинами справи.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та доводи апеляційної скарги підозрюваного на предмет їх відсутності, апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді про наявність ризиків, з огляду на вищевказані обставини, є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними, оскільки встановлено, що підозрюваний порушив умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного на підставі ухвалі слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.07.2019 року, покинув місце свого проживання і 24.07.2019 року ОСОБА_7 було оголошено в розшук. Встановити місцезнаходження ОСОБА_7 виявилося можливим лише на державному кордоні України з тимчасово окупованою територією АР Крим в контрольному пункті в`їзд - виїзд «Чонгар» під час спроби останнього перетнути державний кордон з тимчасово окупованою територією АР Крим. Таким чином, встановлено наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного та те, що підозрюваний раніше не судимий, не одружений, утриманців не має.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що повідомлення про підозру він не отримував та вважає, що його було незаконно оголошено в розшук, оскільки суддя ОСОБА_11 не переконалась, в тому, що ОСОБА_7 отримав повідомлення про підозру, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки фактично ОСОБА_7 отримав повідомлення про підозру 17.07.2019 року після встановлення його фактичного місцезнаходження та в день обрання йому запобіжного заходу.
Щодо доводів апеляційних скарг захисника та підозрюваного про те, що слідчий суддя незаконно при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, таке рішення не обґрунтував та не мотивував, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною третьою статті 183 КПК України зазначається, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Разом з тим, п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст.177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення вчинено підозрюваним ОСОБА_7 із застосуванням насильства, а тому враховуючи обставини справи, особу підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави.
Таким чином, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому обов`язок визначити розмір застави, передбачений ч. 3 ст. 183 КПК України, в даному випадку відсутній.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційні скарги захисника та підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду від 26 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 18.12.2018 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду від 26 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002037 від 18.12.2018 року стосовно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4