Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

05 грудня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 .

Мотивував своє рішення суд тим, що поведінка ОСОБА_5 під час відбування покарання не свідчить, що він став на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та на підставі ст.82 КК України замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що усі стягнення ОСОБА_5 на даний час погашені, протягом останнього року він не притягався до дисциплінарної відповідальності, не перебуває на профілактичних обліках, був працевлаштований на посаді електрика.

Засуджений ОСОБА_5 в апеляційній скарзі також просить скасувати вказану ухвалу та замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким. При цьому зазначив, що по прибуттю у Городищенську ВК він працював електриком, сумлінно відносився до своєї роботи, на даний час постійно звертається до адміністрації установи аби його працевлаштували. Вказав, що має малолітнього сина, з яким бажає спілкуватись. Засуджений зазначив, що переосмислив помилки, які допустив в своєму житті, щомісячно перераховує кошти на доброчинний фонд Городищенської виправої колонії.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги та просили замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог дослідивши матеріали судової справи та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

За приписом ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений 29.12.2014 р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.3 ст.187, ст.71 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 10.02.2016 р. на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.) зараховано ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 20.03.2014 р. по 15.04.2015 р.

Початок строку відбування кримінального покарання 20 березня 2014 року. Кінець строку відбування покарання 24 лютого 2022 року.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Городищенська виправна колонія №96», куди прибув 15 жовтня 2017 року.

Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Тобто формальна дата настання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким 24 лютого 2019 року.

З наданої адміністрацією установи характеристики, вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований, однак за власною ініціативою залучається до виконання робіт з благоустрою відділення та прилеглої території. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи під контролем, у взаємовідносинах з іншими засудженими хитрий. Не завжди дбайливо ставиться до майна колонії, до виконання передбачених законодавством вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу за напрямом «Підготовка до звільнення», виконує роботи із самообслуговування, має дот станій рівень необхідних навичок, дотримується вимог пожежної безпеки, підтримує соціально-корисні зв`язки із рідними.

Згідно довідок ДУ «Городищенська ВК №96» ОСОБА_5 в установі на профіактичних обліках не перебуває, з 09 січня 2018 року по 30 серпня 2018 року був працевлаштований в господарську обслугу на посаду електрика.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Частина 3 цією статті встановлює, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як роз`яснив Верховний Суд України у постанові Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Як вбачається з довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_5 вбачається, що під час його перебування у ДУ «Сокальська ВК №47», до нього сім разів застосувались стягнення двічі оголошено догану, один раз оголошено сувору догану та чотири рази засудженого було поміщено в ДІЗО. Під час відбування покарання у ДУ «Городищенська ВК №96» засудженому ОСОБА_5 двічі було оголошено догану та один раз сувору догану. При цьому, заходів заохочення до засудженого не застосовувалось.

Хоча на даний час вказані стягнення погашені у встановленому законом порядку, однак факт неодноразового притягнення засудженого до дисциплінарної відповідальності, на думку колегії суддів, не може свідчити про виправлення засудженого.

При цьому, лише наявність у засудженого сина, перерахування ним коштів на доброчинний фонд установи, на що покликався ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, ще не є підтвердженням його виправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, врахував зазначені обставини справи, зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 .

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог закону про кримінальну відповідальність, тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 вересня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3