Справа № 344/9851/19
Провадження № 1-кс/344/5382/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінального провадження № 0001896 від 03.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що у ході досудового розслідування установлено, що Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.08.2014 зобов`язано ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Стягнення розпочати з 15.07.2014 і проводити до досягнення дітьми повноліття.

В жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до виконавчої служби ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про примусове виконання рішення Долинського районного суду від 01.08.2014, подавши виконавчий лист № 343/1842/14-ц, виданий 04.08.2014року, так як ОСОБА_5 в той час працював в БМУ 4 БМФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на посаді ізолювальника.

30 листопада 2015 року державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрито виконавче провадження № 49482848 по виконавчому листу № 343/1842/14-ц, виданого 24.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. 21.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення з заробітної плати боржника ОСОБА_5 в БМУ 4 БМФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_1 , де боржник працював та був звільнений в травні 2018 року.

У ході розслідування з ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку ст. 93 КПК України отримано завірену копію справи щодо виплати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя АДРЕСА_2 , соціальної допомоги як малозабезпеченої сім`ї.

Згідно копії довідки про розмір аліментів від 03.01.2017 за № 04-33/02-19/18, видана державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 про те, що вона дійсно отримала аліменти від ОСОБА_5 у період з липня по грудень 2016 року в сумі по 1 400 грн. щомісячно, що не відповідає довідці-розрахунку від 12.02.2018 за № 4467233 та звіту про здійснення відрахування та виплати по БМУ-4 БМФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Також, згідно копії довідки про розмір аліментів від 08.08.2017 за № 86858, видана державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 про те, що вона дійсно отримала аліменти від ОСОБА_5 у період з лютого по липень 2017 року в сумі по 1 400 грн. щомісячно, що не відповідає довідці-розрахунку від 23.01.2018 за № 1316 та звіту про здійснення відрахування та виплати по БМУ-4 БМФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Внаслідок подання ОСОБА_10 недостовірних даних про майновий стан, що вплинуло на встановлення права на державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, ІНФОРМАЦІЯ_8 було надміру перераховану зазначену допомогу в розмірі 26 884,76 грн., про що 21.02.2018 було складено Акт за № 6 про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги, у відповідності до якого встановлено подання ОСОБА_10 недостовірних довідок про отримані на дітей аліменти.

Відтак, з метою встановлення обставин, що підлягають доказуванню неправомірності дій державних виконавців щодо внесення неправдивих даних в довідки про сплату аліментів боржником ОСОБА_5 , що не відповідають довідкам-розрахункам та звітам про здійснення відрахування та виплати БМУ-4 БМФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », виданих ОСОБА_10 , які остання подала в ІНФОРМАЦІЯ_6 для отримання державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_8 було надміру перераховану зазначену допомогу в розмірі 26 884,76 грн., у кримінальному провадженні виникла необхідність у тимчасовому доступі до документів, а саме: до справи щодо виплати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жит. АДРЕСА_2 , соціальної допомоги як малозабезпеченої сім`ї.

Іншим способом здобути необхідні відомості ніж отримання тимчасового доступу до документів шляхом їх вилучення, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, неможливо.

Слідчий подала заяву, за змістом якої просила розгляд клопотання проводити без її участі, просила клопотання задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Ч. 1 ст. 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ст. 162 КПК України визначено перелік охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах.

Ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» встановлено порядок розкриття банківської таємниці, за змістом п. 2 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів., а згідно з ч. 7 цієї статі слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів.

В той же час стороною кримінального провадження поза розумним сумнівом доведено, що на даний час проводиться вичерпний комплекс заходів, спрямованих на розкриття кримінального правопорушення та встановлення осіб, які його вчинили, як і доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в зазначених в клопотанні документах, а також доведено про неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою вказаних документів, а можливе вилучення їх копій необхідне для досягнення мети отримання доступу до таких.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл слідчим СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 та ОСОБА_11 на тимчасовий доступ до документів з подальшим їх вилученням, а саме: до справи щодо виплати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_2 , соціальної допомоги як малозабезпеченої сім`ї, яка знаходяться в ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити положення ч. 1 ст. 166 КПК України, згідно з яким у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє до 04 липня 2019 року включно та оскарженню не підлягає.

Оригінал ухвали виготовлено у двох примірниках.

Слідчий суддя ОСОБА_1