Справа № 298/1585/19 Провадження № 1-кп/304/270/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2019 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт від 24 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 01 жовтня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, перебуває у незареєстрованому шлюбі (має на утриманні чотирьох малолітніх дітей), непрацюючого, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2019 року із Закарпатського апеляційного суду після визначення підсудності до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт від 24 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000364 від 01 жовтня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою від 25 листопада 2019 року вказане кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, прокурор подала суду клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Мотивує клопотання тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000347 був засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, який на даний час оскаржено до Закарпатського апеляційного суду. Прокурор вважає, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності, після здійснення якого за місцем проживання був відсутній і його місцезнаходження було невідоме, у зв`язку з чим повідомлення про підозру 05 жовтня 2019 року було направлено ОСОБА_5 поштовою кореспонденцією. Ухвалою слідчого судді від 15 жовтня 2019 року відносно обвинуваченого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 грудня 2019 року із визначенням розміру застави. Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, необхідність застосування стосовно обвинуваченого зазначеного запобіжного заходу обумовлена тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-яку з речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі впливаючи на свідків чи потерпілу, а також іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, який є його сусідом та на якого ОСОБА_5 має вплив. На підставі наведеного прокурор просила клопотання задовольнити та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, а відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Крім цього, відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинуваченим є особа щодо якої законом вимагається складання досудової доповіді, суд вважає необхідним зобов`язати уповноважений орган з питань пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та направити таку до суду в строк до 09 грудня 2019 року.

Що стосується клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд, з`ясувавши з цього приводу думку потерпілої та захисника, які вважали, що достатнім запобіжним заходом обвинуваченому буде цілодобовий домашній арешт, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотання учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У інформаційному листі ВССУ щодо вжиття заходів, пов`язаних із порушеннями, встановленими в рішенні Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України» роз`яснено, що ч. 3 ст. 315 КПК містить норму, яка чітко регулює питання продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, строк застосування яких не обмежений (наприклад, застава, особиста порука тощо). Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначених ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання суд здійснює за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Згідно ст. 176 цього Кодексу запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2019 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 грудня 2019 року із визначенням розміру застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілу та свідків, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

З огляду на наведене, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, враховує особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, неодружений, постійного джерела прибутку не має, його соціальні зв`язки.

Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу продовжують існувати і по даний час, судове провадження не закінчено, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може ухилятися від явки до суду і виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту порівняно із взяттям під варту буде недостатньо ефективним для запобігання ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 (шістдесяти) днів з визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 314-1, 315-316, 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у Перечинському районному суді в залі суду на «09» грудня 2019 року на «15:30» год.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31 січня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

5) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілою у кримінальному провадженні № 0000364.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 31 січня 2020 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Доручити начальнику Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області скласти та подати суду в строк до 09 грудня 2019 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати до Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області для виконання в частині подання досудової доповіді.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1