Провадження № 1-кс/185/3599/19
У Х В А Л А

27 листопада 2019 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного в скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою технічною освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Подане на розгляд слідчому судді клопотання вмотивовано тим, що в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0002070, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до житла чи іншого приміщення.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами оглядів від 28.10.2019 року, 25.10.2019 року, 05.11.2019 року, 06.11.2019 року, 07.11.2019 року, висновками судових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.
На думку слідчого, прокурора відносно підозрюваного ОСОБА_5 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання у судовому засіданні слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених у ч. 1 ст. 177 КК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання. Слідчий також підтвердив, що підозрюваним дійсно відшкодована шкода, останній добросовісно та своєчасно з"являється за викликами до слідчого органу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснив, що ним добровільно відшкодована спричинена потерпілому шкода.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слічого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, оскільки відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до ЄРДР 22.10.2019 року № 0002070за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

25 листопада 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вручено ОСОБА_5 26 листопада 2019 року.
Згідно п.п. 1,3,4,5 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які містяться у долучених до матеріалів клопотанання доказах вказують на обґрунтовану підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, оцінивши потреби досудового розслідування, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведені обставини, які на даному етапі досудового розслідування, вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.. 177 КПК України, не розглянуто можливість застосування інших (альтеративних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та про наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, що має місце по даному кримінальному провадженню, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, а також, що у даному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст. 178 КПК України, а також враховуючи, що прокурором та слідчим в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчому слід відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру. Повідомлення про підозру отримано ОСОБА_5 25 листопада 2019 року.

На підставі зазначеного, вважаю необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23 січня 2020 року. Такий вид запобіжного заходу із забороною покидати місце проживання цілодобово та покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1,2,3 ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 181, 183, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 23 січня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- заборонити цілодобово покидати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , у якій він мешкає;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Строк дії ухвали до 23 січня 2020 року.
Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвала оголошена, її зміст порядок та строк оскарження роз`яснені, копія мені вручена.

27 листопада 2019 року _________________ ОСОБА_5