Справа № 484/1222/19
Провадження: № 1-кп/484/255/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000492 та за№0000565, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, одруженого, який має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповну середню освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст.. 89 КК України є таким, що не має судимостей,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

08.03.2019р. приблизно об 11:30год біля залізничного мосту по вулиці Лейтенанта Шмідта в м. Первомайськ Миколаївської області ОСОБА_3 разом з товаришем ОСОБА_7 побачили свого знайомого ОСОБА_8 . ОСОБА_7 підійшов до останнього та вони стали спілкуватися один з одним. Під час їх розмови виникла сварка, в ході якої сталася бійка. Під час даної події ОСОБА_8 від завданих ударів ОСОБА_7 упав на землю та в нього з кишені випав телефон марки «Nokia 5230». ОСОБА_3 , спостерігаючи за вказаними подіями, побачив на землі вказаний мобільний телефон, та усвідомлюючи, що власник не помітив втрати телефону вирішив здійснити його таємне викрадення. Реалізуючи задумане, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не може чинити перешкоди, ОСОБА_3 , розуміючи протиправний характер своїх дій з корисливою метою таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 5230» Imei 1: НОМЕР_1 вартістю 360 грн., який помістив до кишені своєї куртки та з викраденими телефоном пішов у своїх справах.

07.03.2019р. приблизно о 17:00 год. ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 прийшли до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Через деякий час ОСОБА_9 запропонувала ОСОБА_3 та ОСОБА_7 залишитися у неї на ніч, на що вони погодилися. 08.03.2019р. о 09:00 год. ОСОБА_9 пішла на роботу, а ОСОБА_10 та ОСОБА_7 залишилися в будинку останньої. В цей же час ОСОБА_7 ліг відпочивати, а у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), належного ОСОБА_9 . Виконуючи задумане та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і не може перешкодити їх вчиненню, ОСОБА_3 почав обшукувати будинок. Знаходячись в кімнаті житлового будинку, ОСОБА_3 , виявив в дивані шкатулку з золотими виробами, загальною вагою 11 грам, а саме: два золотих ланцюги та три золоті сережки на загальну суму 13200грн. та срібні вироби загальною вагою 55 грам, а саме: три срібних ланцюги та чотири срібних каблучки на загальну суму 2750 грн., які умисно, з корисливою метою викрав, поклавши до правої кишені штанів. З викраденими ювелірними виробами ОСОБА_3 покинув територію домоволодіння ОСОБА_9 . Внаслідок крадіжки потерпілій ОСОБА_9 спричинена майнова шкода на загальну суму 15950 грн. 00 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, наприкінці березня 2019 року, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_3 перебував у житловому будинку своєї знайомої ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_4 , де в одній з кімнат спільно вживали спиртні напої. В цей же час ОСОБА_3 вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення та викрасти майно, належне господарці. Виконуючи задумане, ОСОБА_3 побачив на столі мобільний телефон марки «Lenovo А316 І» з карткою мобільного оператора «Київстар» та флеш накопичувачем на 2Gb, який вирішив викрасти. Користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і не може чинити перешкоди, так як ОСОБА_11 відволіклася на інших гостей, ОСОБА_3 розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою, шляхом вільного доступу, викрав вживаний зазначений вище телефон вартістю 400 грн. з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та флеш накопичувачем вартістю 75 грн, який положив до кишені своїх штанів. З викраденим мобільним телефоном обвинувачений покинув територію домоволодіння ОСОБА_11 . Отже, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 500 грн.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачений пояснив, що він дійсно 08.03.2019р. таємно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_8 , який випав у нього з кишені під час його бійки з ОСОБА_7 . Також у березні місяці 2019р. перебуваючи в гостях у ОСОБА_9 таємно заволодів її прикрасами із золота та срібла, а перебуваючи в гостях у ОСОБА_11 таємно заволодів її мобільним телефоном. Він погодився з вартістю викраденого. У вичиненому розкаявся.
Потерпілі надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та призначити покарання на розсуд суду.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинів, що йому інкримінують, також підтверджується протоколом огляду місця події від 08.03.2019р., відповідно до якого оглянута ділянка дороги по вул.Лейтенанта Шмидта в м.Первомайську, де відбувалась бійка між ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 18.03.2019р., відповідно до якого було оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 13.05.2019р., відповідно до якого було оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколами слідчих екперимен6тів від 14.05.2019р., відповідно до яких обвинувачений розповів та показав як він вчиняв крадіжки майна ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих їм органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 шляхом вільного доступу 08.03.2019р. на вул.. Лейтенанта Шмідта в м.Первомайську таємно заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 5230» вартістю 360 грн., що належав ОСОБА_8 та випав з його кишені. Крім того, 07.03.2019р. перебуваючи у гостях у ОСОБА_9 обвинувачений викрав золоті та срібні прикраси на загальну суму 15950грн., завдавши ОСОБА_9 майнову шкоду. Наприкінці березня 2019р. ОСОБА_3 перебуваючи у гостях ОСОБА_11 таємно заволодів її мобільним телефоном марки «Lenovo А316 І» з карткою мобільного оператора «Київстар» та флеш накопичувачем на 2Gb, завдавши майнову шкоду в сумі 500грн.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив злочини середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативна характеристика на нього відсутня, те що він має малолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, обставини вчинення злочинів незважаючи на ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій статей, які визначають відповідальність за вчинення злочинів, які йому інкримінують, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia 5230» Imei 1: НОМЕР_1 , який перебуває у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, суд вважає за необхідне повернути потерпілому.
Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за:
-ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
-ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.
Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia 5230» Imei 1: НОМЕР_1 , який перебуває у камері зберігання речових доказів Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити, що обвинувачений, захисник, потерпілий, його представник мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1