КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002878 від 18 квітня 2019 року, а саме на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони користування ним, відчуження та розпорядження.

Рішення суду вмотивовано тим, що майно, на яке просять накласти арешт, визнано речовим доказом, відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу, оскільки є засобом вчинення злочину, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на це майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року, скасувати ухвалу слідчого судді про арешт автомобіля Мерседес Бенц МЛ-350.

Щодо строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 зазначає, що ухвала про арешт майна виносилась без його участі, про арешт майна стало відомо 12 серпня 2019 року, коли він у слідчого отримав копію оскаржуваної ухвали.
Як зазначає апелянт, твердження слідчого судді про те, що вказаний автомобіль є об`єктом вчинення злочину не відповідає дійсності, так як в силу статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

В той же час, як вказує ОСОБА_7 , в хвалі слідчого судді від 25 червня 2019 року, яка стала підставою тимчасового доступу до автомобіля, зазначено, що попередній власник ОСОБА_10 добровільно 09 квітня 2019 року на території сервісного центру МВС №8047, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 110А здійснив продаж та перереєстрацію належного йому автомобіля на гр. ОСОБА_11 , відповідно до договору купівлі-продажу 8047/2019/1404715, яка в подальшому зі слів ОСОБА_10 не здійснила з ним розрахунок за проданий автомобіль.
Підтвердженням того, що з ОСОБА_10 за проданий автомобіль не проведено розрахунок, є наявність цивільної справи від 30 травня 2019 року №757/7834/19 про визнання договору недійсним, яка знаходиться на розгляді в Деснянському районному суді міста Києва.
Тобто обставини щодо не проведення розрахунку між ОСОБА_11 з ОСОБА_10 за проданий автомобіль не є кримінальним злочином, передбаченим ч.3 ст. 289 КК України, а тому автомобіль, не може в силу ст. 98 КПК України бути визнаним речовим доказом у кримінальному провадженні №0002878.
ОСОБА_7 стверджує, що він придбав автомобіль у встановленому законом порядку, за відсутності будь яких обтяжень та заборон, після належним чином оформленого та зареєстрованого права власності на зазначений транспортний засіб, а тому є добросовісним набувачем у розумінні статті 388 ЦК України.

Як вказує апелянт, до ЄРДР внесено відомості та зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, при відсутності складу такого злочину, оскільки власник ОСОБА_12 , підписуючи договір про продаж свого автомобіля, сам проявив необачність щодо умов отримання грошей. ОСОБА_7 вказує, що йому про це не було відомо, він придбав автомобіль у законний спосіб і є добросовісним набувачем, а отже не може нести відповідальність за дії інших осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення ОСОБА_7 та його представника. За таких обставинколегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002878 від 18 квітня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зловживання довірою, 09.04.2019 року заволоділа автомобілем марки «Мерседес МЛ-350», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2010 року випуску, який належав, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , чим спричинила матеріальної шкоди у великих розмірах. У подальшому автомобіль було перереєстровано на інших осіб, і на даний час власником автомобіля Мерседес Бенц МЛ-350 2010 року випуску, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 , відповідно до витягу з бази НАІС, являється ОСОБА_7 , а за автомобілем закріплений реєстраційний номер НОМЕР_1 .
26 липня 2019 року слідчий СВ Оболонського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням пронакладення арешту у кримінальному провадженні № 0002878 від 18 квітня 2019 року, а саме на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , у вигляді заборони відчуження розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року зазначене клопотання задоволено.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу, з посиланням на норми закону.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0002878, про накладення арешту на вищезазначений автомобіль, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

Крім того, як встановила колегія суддів, вищезазначенийавтомобіль у даному кримінальному провадженні визнано речовим доказом відповідно до постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 25 липня 2019 року (а.с.23-24).
Разом з тим, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді в частині встановлення заборони користування автомобілем Мерседес Бенц МЛ-350, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_7 , оскільки така заборона або обмеження може бути застосована, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Таких даних ні клопотання слідчого, ні оскаржуване судове рішення не містять, як і не обґрунтовано можливість настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, у разі незастосування такого заходу.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неврахуванням слідчим суддею всіх вимог кримінального процесуального законодавства щодо арешту майна, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 404 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про накладення арешту на майно,без заборони права користування вказаним автомобілем, з мотивів викладених апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіОболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року,якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002878 від 18 квітня 2019 року на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження автомобілем скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Оболонського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_9 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0002878 від 18 квітня 2019 року на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350, 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді заборони відчуження розпорядження та користування будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль Мерседес Бенц МЛ-350, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , без заборони права користування вказаним автомобілем.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5037/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1