ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/950/19 Справа № 180/1182/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

перекладач ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000322 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що: - при його затриманні працівниками правоохоронних органів йому було відмовлено у залученні адвоката; - до нього застосовували фізичний та моральний тиск; - обшук його квартири проводився без відповідного ордеру; - проти його волі в нього були взяті потожирові аналізи до постановлення на це рішення суду; - дозволу на його фотозйомку він не надавав; - слідчі дії проводили в коридорі поліції, де були присутні інші особи.
Вказує на те, що слідчий суддя не врахував доводи щодо його невинуватості, також не розглянув питання щодо можливості застосування до нього застави, або іншого більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею не обгрунтовано чому до підозрюваного не може бути застосовано домашній арешт (хоча він має зареєстроване місце проживання) та особисте зобов`язання.
Вказує на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні відсутні або низькі.
Зазначає, що враховуючи стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, дружини, а також відсутність будь-яких порушень за час досудового слідства, не має жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування підозрюваного від правосуддя.
Всі речові докази та документи по справі зібрані, отже відсутні ризики знищення доказів.
Жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків не має.
Також підстав передбачати перешкоджання іншим чином у кримінальному провадженні не має.
Посилається на те, що оцінюючи сукупність підстав, а саме, не доведення стороною обвинувачення обставин, що ризики, які існують виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , сторона захисту вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід, який є співмірним з існуючими ризиками, а також враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця проживання, де він позитивно характеризується.
Зазначає, що приводом для подачі слідчим клопотання про застосування запобіжного заходу стала необгрунтована підозра.
Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2019 рокубуло задоволено клопотання ст. слідчого Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 18.00 годин 23 серпня 2019 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, враховуючи те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, потерпілу, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховування підозрюваного від досудового розслідування, скоєння іншого злочину, також враховуючи те, що ОСОБА_8 не має захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в умовах ІТТ, суд вважає, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг підозрюваного та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного та його захисника, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема:- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 24.06.2019 року; - протоколами впізнання особи за фотознімками від 25.06.2019 року; - протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 від 24.06.2019 року; - протоколами допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 25.06.2019 року, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлено наявність ризиків того, що підозрюваний може: - незаконного впливати на свідків, потерпілу; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - переховуватися від органів досудового розслідування; - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше судимий.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності вказаних ризиків є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, не має захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в умовах ІТТ, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний має постійне місце мешкання, позитивну характеристику з місця проживання, відсутність порушень під час досудового слідства, колегія суддів вважає такими, що не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Посилання захисника на те, що підозрюваний має дружину колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки воно не підтверджено матеріалами провадження, окрім того підозрюваний в судовому засіданні суду першої інстанції зазначав, що на цей час він проживає сам за місцем реєстрації.
Твердження захисника про те, що слідчим суддею не взято до уваги стан здоров`я підозрюваного є безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_8 не має захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в умовах ІТТ.
Доводи підозрюваного ОСОБА_8 про те, що органами досудового розслідування йому було відмовлено у залученні адвоката, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки в матеріалах провадження наявна постанова ст. слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 про доручення призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_8 за призначенням від 25.06.2019 року (а.п. 23).
Твердження ОСОБА_8 щодо його незаконного затримання, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до листа Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 12.07.2019 року, 26.06.2019 року слідчим суддею постановлено ухвалу про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому протокол затримання ОСОБА_8 , 1971 року народження, в порядку ст.208 КПК України не складався, оскільки його не вдалося застати під час вчинення злочину та безпосередньо після вчинення злочину.
Враховуючи наведене, дані щодо фактичного затримання ОСОБА_8 в матеріалах провадження відсутні.
Доводи підозрюваного щодо інших порушень органами досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, а саме, що обшук його квартири проводився без відповідного ордеру, проти його волі в нього були взяті потожирові аналізи до постановлення на це рішення суду, не можуть бути взяті до уваги, оскільки до клопотання слідчого відповідні документи надано не було, а тому зазначені підозрюваним порушення не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Питання щодо допустимості доказів відповідно до ч.1 ст.89 КПК України на цій стадії провадження не вирішуються, оскільки зазначені питання вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 червня 2019 рокущодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4