ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/1292/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/263/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2018р. відносно ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працюючий, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-25.09.2008р. Шевченківським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.121, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-18.10.2013р. Шевченківським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 28.07.2016р.,
засуджений за ч.2 ст.186 до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3(три) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах:

02.02.2018р. о 19год. 00хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Котляра, 115, зустрів раніше незнайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та почав з ними вживати спиртні напої. Під час спільного вживання спиртних напоїв з останніми, у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на таємне викрадення належного потерпілим майна, скориставшись тим, що потерпілі відволіклись та залишили особисті речі без нагляду на певний час, діючи таємно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв належну ОСОБА_9 жіночу сумку світло коричневого кольору, вартість якої 40грн. 00коп., в середині якої знаходився гаманець «Guess» чорного кольору, вартість якого - 50грн. 00коп., грошові кошти у сумі 200грн., які знаходилися у сумці потерпілої та належну потерпілому ОСОБА_8 чоловічу куртку чорного кольору, вартість якої 250грн 00коп., в кишені якого знаходився мобільний телефон «SamsungC200», вартість якого 90грн. 00коп.

Після чого, ОСОБА_7 , почав виходити із викраденим майном з приміщення кафе, в цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_8 помітивши відсутність своїх речей почали голосно кричати у бік ОСОБА_7 та просити повернути речі, останній в свою чергу, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання злочинних наслідків, а також те, що його дії були помічені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення продовжив свій злочинний умисел, вибіг із приміщення кафе та скрився із викраденим майном з місця скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 , обернув викрадене майно на свою користь і розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 290грн. 00коп. та потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 340грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, в редакції змінених доводів, просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на процесуальні порушення та м`якість призначеного покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, з`ясувавши позицію обвинуваченого та захисника, які вважали вирок суду правомірним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вироку (т.1 а.с.40-41) фактичні обставини справи встановлені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, який позбавляє права учасників судового провадження оскаржувати їх.

Колегія суддів погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України оскільки ОСОБА_7 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що 23.05.2018р. суд першої інстанції о 12 год. 09хв. Вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (т.1 а.с.50).
Згідно довідки від 23.05.2018р вирок проголошувався без фіксування (т.1 а.с.51) із-за відсутності учасників судового провадження проте у той же день обвинувачений (т.1 а.с.54) отримав копію вироку.
Наведене підтверджує апеляційний довід прокурора о порушенні передбаченому п.7 ч.2 ст.412 КПК України якого припустився суд першої інстанції, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення.
Правові наслідки скасування з вищенаведеної підстави встановлені у п.1 ч.1 ст.415 КПК України, яка передбачає призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Згідно ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому решту апеляційних доводів слід вирішити та врахувати суду першої інстанції при новому розгляді.
Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, п.3 ч.1 ст.409, п.7 ч.2 ст.412, 415,419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2018р. відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді