Справа № 354/826/19
Провадження № 11-сс/4808/323/19
Категорія ст. 309 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника апелянта ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2019 року,-

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2019 року накладено арешт щодо права відчуження (розпорядження) на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), яка на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), із забороною власнику ОСОБА_10 особисто або через третіх осіб вчиняти будь-які дії щодо (відчужувати, розпоряджатися) щодо даного об`єкту нерухомого майна.

Також ухвалою заборонено будь-яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним і державним нотаріусам вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

1.2. Постановляючи ухвалу та вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що стороною, яка звернулась з відповідним клопотанням, поза розумним сумнівом доведено, що нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , є речовим доказом у кримінальному провадженні та об`єктом кримінально протиправних дій, та з метою збереження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні необхідно накласти арешт.

2. Доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги.

2.1. Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску строку вказала те, що не була залучена до участі у розгляді клопотання поданого слідчим, і про постановлену слідчим суддею ухвалу дізналася лише 13.11.2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Отримати належним чином засвідчену копію оскаржуваної ухвали в суді, ні вона, ні її представник не могли, з тих підстав, що згідно відомостей Реєстру, вони нібито не є власниками майна на яке накладено арешт. З цих підстав, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_9 просила поновити.

2.2. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_9 зазначила, що:

- в 2010 році набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- з 2011 року та по сьогоднішній день вона разом з сім`єю проживає у вказаній квартирі. Жодних договорів по відчуженню вказаного майна нею не укладалися. З громадянкою ОСОБА_10 яка нібито на даний час є власником її квартири вона незнайома, і жодних договорів щодо вищезазначеної квартири з нею не укладала;

- про те, що власником квартири на даний час є ОСОБА_10 вона дізналася випадково в жовтні 2018 року, у зв`язку з чим звернулася в правоохоронні органи про рейдерське захоплення її власності, внаслідок чого 05.10.2019 року було відкрито кримінальне провадження;

- ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.10.2018 року було накладено арешт на вищезазначене нерухоме майно та внесено заборону проведення будь якої діяльності із вказаним майном. Апелянт звертає увагу на той факт, що слідчому ОСОБА_11 було надано копії матеріалів кримінальної справи, а відтак йому було відомо про існування вже накладеного ухвалою суду арешту на вищезазначене майно;

- апелянт вважає, що саме дана оскаржувана ухвала в подальшому буде підставою для винесення слідчим постанови про передання земельної ділянки на якій розміщений житловий будинок з квартирою АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 чи іншим особам на відповідальне зберігання;

- на думку ОСОБА_9 , саме ОСОБА_12 та ОСОБА_10 є співучасниками злочину та шахрайськими діями хочуть захопити її майно (квартиру та земельну ділянку).

З цих підстав, оскаржувану ухвалу слідчого судді, ОСОБА_9 просила скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відмовити в повному обсязі.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засідання апеляційного суду ОСОБА_9 не з`явилась, її захисник просила розглядати апеляційну скаргу у її відсутності. Доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку підтримала, просила їх задовольнити з указаних мотивів. Додала, що її клієнтка має правовстановлюючі документи на арештоване майно. Зазначення в ухвалі суду даних про те, що ОСОБА_13 є власником свідчить про реальну можливість передачі цього майна останній і потім його відчуження.

3.2. Прокурор заперечив апеляцію. Вказав, що є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно є об`єктом злочинної діяльності, воно визнане речовим доказом, накладення на нього арешту відповідає приписам закону. На інтернет-ресурсах є інформація про його продаж. Тому арешт є необхідним у даній ситуації.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

4.1 Щодо доводів клопотання про поновлення строку та права на оскарження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод (статей 2, 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Реалізація цього права передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 309 КПК ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає апеляційному оскарженню. При цьому КПК не встановлено чіткого переліку осіб - суб`єктів права на апеляційне оскарження цієї ухвали, а в пункті 10 статті 393 КПК вказано, що апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених КПК.

Відповідно до пунктів 25, 26 статті 3 КПК одним із учасників як кримінального, так і судового провадження є третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

У статті 64-2 КПК визначається зміст і процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

В останньому абзаці частини сьомої статті 173 КПК передбачається, зокрема, що треті особи мають право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Згідно висновку Верховного Суду України від 3 березня 2016 року (N 5-347кс15), за умови, що судове рішення стосується прав, свобод та інтересів особи, остання вправі звернутися до суду вищої інстанції з його оскарженням незалежно від своєї участі у судовому розгляді.

ОСОБА_9 подала копії правовстановлюючих документів на арештоване майно і тому вправі оскаржити ухвалу суду, яка стосується її інтересів. Суперечливість даних провадження щодо дійсного власника майна не є перешкодою для захисту своїх прав ОСОБА_9 у суді.

Зважаючи, що ОСОБА_14 не мала можливості захисти свої права під час вирішення клопотання про арешт майна і тому, не знала про ухвалу, апеляційний суд уважає необхідним строк на апеляційне оскарження поновити та розглянути апеляцію по суті.

4.3. Щодо арешту майна.

4.3.1. Факти.

17.10.2018 року Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ ОСОБА_11 від 24.06.2019 квартира АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом в провадженні №0000157 (а.с. 28).

30.10.2019 до СВ Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області поступило письмове клопотання представника потерпілої ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_15 , від 29.10.2019, в якому вказано про те, що на даний час на платформі онлайн-оголошень «OLX» розміщено оголошення про продаж комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та є тим самим об`єктом, що визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000157.

Окрім того, слідчими СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000733, предметом якого є факт переходу права власності на майно (земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровим номером :10:015:0005) та квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_9 до ОСОБА_10 . В той же час згідно листа Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області будь яка інформація про місце перебування (знаходження) ОСОБА_10 та про її контактні дані в матеріалах кримінального провадження відсутня.

Отже, квартира АДРЕСА_1 є предметом кримінальних правопорушень, щодо якої проводяться досудові розслідування у кримінальних провадженнях №0000157 та № 0000733.

4.3.2. Норми.

За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

4.3.3. Висновки.

Арештоване в цьому провадженні майно є речовим доказом, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, на нього може бути накладено арешт в порядку ст. 170 КПК України.

Щодо цього майна існує спір, а також два кримінальних провадження, які розслідуються самостійно. У матеріалах провадження є дані про продаж цього майна на інтернет-платформі ОLХ.

Тому слідчим суддею вірно констатовано наявність підстав для арешту майна.

4.3.3. Водночас резолютивна частина ухвали, крім даних про арешт, містить також заборону будь-яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним і державним нотаріусам вносити будь-які відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10).

Ухвала слідчого судді й так є обов`язковою до виконання всіма на території України (ст. 21, 533 КПК). Тому, додаткове визначення в судовому рішенні вказаної заборони, вважає колегія суддів, не обумовлено реальними потребами. Спосіб, строк і порядок виконання цієї заборони слідчим суддею не визначено, як буде виконуватися така заборона невідомо.

Чинним процесуальним законом не передбачено таке рішення, але і не заборонено.

Прокурор також не зміг пояснити, як буде виконуватись така заборона.

Тому слід дійти висновку, що рішення в цій частині не обґрунтоване потребами розслідування, не конкретне і не може залишатися в силі.

4.4. Доводи апеляції, що ухвала може бути використана для передання арештованого майна ОСОБА_10 чи іншим особам на відповідальне зберігання є непідтвердженим припущенням, яке не можна покласти в основу рішення.

Окрім того, слід взяти до уваги й те, що щодо арештованого майна йде спір, в результаті вирішення якого може бути визначений власник.

5. Рішення суду апеляційної інстанції.

Процесуальний закон не передбачає можливості зміни рішення слідчого судді.

Тому, задовольняючи апеляційну скаргу частково, колегія суддів уважає необхідним відповідно до ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову про часткове задоволення клопотання щодо арешту указаного майна без заборон, зазначених у п. 4.3.3. цієї Ухвали.

Керуючись ст. 117, 398, 401 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_9 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2019 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2019 року скасувати і постановити нову.

Клопотання слідчого задовольнити частково. Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження (розпорядження) на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 10).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3