УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0001039 внесеного до ЄРДР 17.08.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в Житомирській області Чуднівський району, смт. Чуднів, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19.08.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001039 від 17.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділеннямКиївського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001039, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Житомирської області, Чуднівського району, смт. Чуднів, громадянину України, з середньою освітою, непрацюючому, неодруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

- 19.01.2015 Чуднівським районним судом Житомирської області, за ч.2 ст. 185, 104, 76 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 17.06.2015 Чуднівським районним судом Житомирської області, за ч.4.5 ст. 27, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч 1 ст. 304, 70, ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Зараховано час тримання під вартою згідно ч.5 ст. 72 КК України з 09.04.2015 та з 13.01.2015 по 15.01.2015 рік;

- 23.07.2015 Баранівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185,ч.4 ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення воді. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.10.2015 вирок від 23.07.2015 змінити частини призначення покарання, вважати засудженим за ч.3 ст 185, ч. 4 ст. 70, ч 1 ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду Житомирської області від 09.02.2018 згідно ст. 82 КК України невідбутну частину покарання замінено на 2 роки 6 місяців 19 днів обмеження волі., 18 серпня 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України -незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , маючи ряд не знятих і не погашених судимостей, в тому числі за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, за вироком Чуднівського районного суду Житомирської області від 17.06.2015, в нічну пору доби 17.08.2019, точного часу не встановлено, перебуваючи в м. Вінниця в дворі будинку, що по вул. Київська, 2, побачив автомобіль марки «ВАЗ» модель 21053, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та вартість якого становить близько 25 тис. грн. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним транспортним засобом, реалізовуючи який, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, підійшов до вказаного автомобіля та, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, розбив скло задніх лівих пасажирських дверцят та проник до салону автомобіля. У подальшому ОСОБА_4 , не маючи на те законних підстав, без відома і всупереч волі власника автомобіля, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи на меті довести свої злочинні дії. направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця, шляхом розкомплектування замка запалення завів транспортний засіб та почав рух у напрямку вул. Замостянська м. Вінниці, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.

В подальшому, продовжуючи рухатись на вказаному автомобілі по вулиці Замостянській у місті Вінниці, ОСОБА_4 був помічений працівниками патрульної поліції, якими у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 правил дорожнього руху було вжито заходів до зупинення і затримання транспортного засобу. Однак, ОСОБА_4 , не бажаючи бути викритим, умисно пришвидшив рух керованого ним автомобіля та почав тікати. В подальшому, доїхавши до вулиці Верлана у місті Вінниці, ОСОБА_4 допустив зіткнення з перешкодою, після чого зупинив автомобіль марки «ВАЗ» модель 21053, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, вибігши із салону, зник у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2019;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 .;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

протоколом ОМП від 17.07.2019

протоколом слідчого експерименту від 17.08.2019

протоколом впізнання від 17.08.2019

повідомленням про ОСОБА_12 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Так, підставою застосування вказаного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьмироків позбавлення волі.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов.

вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджувався за умисні в тому числі тяжкі корисливі злочини, крім того не працює, не має постійного джерела доходів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

особисте зобов`язання, є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

особиста порука, не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

застава, не може бути застосована оскільки у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;

домашній арешт, є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_4 не має постійного місця проживання тому він зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу;

Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин враховуючи те, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, мають місце ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, та беручи до уваги, що більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе запобігти зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, за наведених підстав слідчий, просила слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, суду пояснили, що ризики не доведені, тому просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, має постійне місце проживання.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також наявність судимості за вчинення аналогічного злочину, тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України обґрунтована.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського відділення Вінницького відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 18 години 30 хвилин 15 жовтня 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 жовтня 2019 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 160 560 (сто шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя