Справа № 496/3110/19
Провадження № 1-кс/496/1951/19
У Х В А Л А

20 серпня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 15.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на медичну довідку на ім`я ОСОБА_4 , дозвіл на мисливську гладкоствольну рушницю «Іж-58», виданий в 2014 році ОСОБА_5 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 , два патрони 12 калібру, які було виявлено та вилучено в ході невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому посилається на те, що 15.08.2019 року до ЧЧ УВП надійшла заява ст. 0/У СКП Усатівського ВП ОСОБА_7 , про те, що 15.08.2019 року біля 16.00 годин, в ході відпрацювання виїзду у складі СОГ Усатівського ВП, в с. Нерубайське по вул. Центральна №50-Б біля відділення "Нова Пошта", невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ СГМ забійної рани тім`яної області голови. (СО №5033). 15.08.2019 року відомості щодо кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000577, з попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 345 КК України. 15.08.2019 року в порядку ч.3 ст. 233 КПК слідчим СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , в ході безпосереднього переслідування злочинця, з метою встановлення його місця знаходження, а також з метою виявлення речових доказів, було проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , по адресу: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено медичну довідку на ім`я ОСОБА_4 , дозвіл на мисливську гладкоствольну рушницю «Іж-58», виданий в 2014 році ОСОБА_5 , свідоцтво поро народження на ім`я ОСОБА_6 , два патрони 12 калібру. Вилучені предмети, є речовими доказами, які мають суттєве значення для обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному а їх повернення може призвести до втрати доказів, тому бідність у накладенні арешту на медичну довідку на ім`я ОСОБА_4 , дозвіл на мисливську гладкоствольну рушницю «Іж-58» в 2014 році ОСОБА_5 , свідоцтво поро народження на ім`я ОСОБА_6 два патрони 12 калібру, для подальшого збереження доказів, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.
Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цьогоКодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий просить накласти арештна медичну довідку на ім`я ОСОБА_4 , дозвіл на мисливську гладкоствольну рушницю «Іж-58», виданий в 2014 році ОСОБА_5 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 , два патрони 12 калібру,не уточнюючи правових підстав для накладення арешту, можливості використання майна як доказу у вказаному кримінальному провадженні.
Суду не доведено наявність обґрунтованої необхідності накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку 15.08.2019 року.
В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області впродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1