Справа № 438/222/19
Провадження № 1-кп/438/54/2019
В И Р О К
іменем України

04 жовтня 2019 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 28 січня 2019 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні двох малолітніх доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зі слів обвинуваченого середньомісячний дохід становить близько 1000 гривень, раніш не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,
за участю сторін судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 26 січня 2019 року близько 19 години 00 хвилин, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, через незачинені вхідні двері проник у приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав жіночу сумку вартістю 200 гривень, в якій знаходились жіночий гаманець вартістю 100 гривень із розміщеними в ньому грошовими коштами в сумі 2500 гривень та шкатулка вартість 70 гривень із розміщеними в ній золотими виробами, а саме: золотим ланцюжком із білого та жовтого золота вартістю 4800 гривень, підвіскою із жовтого та білого золота у вигляді серця, на якому зображена буква «Ю» вартістю 800 гривень, браслетом на руку з жовтого та білого золота вартістю 2000 гривень, браслетом на руку з жовтого золота з камінцями білого кольору по всій його довжині вартістю 2400 гривень, золотим чоловічим браслетом із несправною застібкою вартістю 1900 гривень, золотою чоловічою печаткою вартістю 4000 гривень, жіночою золотою каблучкою з каменем вартістю 1800 гривень, жіночою золотою каблучкою з камінцями вартістю 1600 гривень, жіночою золотою каблучкою з камінцями вартістю 1600 гривень, хрестика з білого та жовтого золота вартістю 900 гривень та підвіскою у вигляді серця із італійського золота вартістю 700 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну 25370 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення фактично визнав повністю та надав суду наступні покази, що близько 19 години 26 січня 2019 року зайшов в однин із будинків по вул.Дрогобицькій у м.Бориславі через незачинені вхідні двері. На другому поверсі гриміла музика, ніхто з господарів обвинуваченого не бачив. На сходах обвинувачений побачив жіночу сумку, яку забрав із собою. Вийшовши з приміщення будинку, сумку та гаманець викинув, а шкатулку із золотими речами забрав собі. Обвинувачений не заперечує вартість викрадених речей, визначених стороною обвинувачення в обвинувальному акті. Частину золотих речей: золотий ланцюжок із білого та жовтого золота, браслет на руку з жовтого та білого золота, золотий чоловічий браслет із несправною застібкою, жіночу золоту каблучку з каменем, жіночу золоту каблучку з камінцями, жіночий золоту каблучку з камінцями, хрестик з білого та жовтого золота здав у два ломбарди. Точної суми коштів, які отримав у ломбарді, не пам`ятає. А підвіску із жовтого та білого золота у вигляді серця, на якому зображена буква «Ю», браслет на руку з жовтого золота з камінцями білого кольору, золоту чоловічу печатку та підвіску у вигляді серця з італійського золота було вилучено працівниками поліції, у подальшому передано потерпілій на зберігання. Обвинувачений стверджує, що у гаманці грошових коштів у сумі 2500 гривень, як стверджує обвинувачена, не було. Відповідно обвинувачений заперечує викрадення грошових коштів у розмірі 2500 гривень. Під час огляду судом протоколу проведення слідчого експерименту визнав викрадення грошових коштів у розмірі 700 гривень. Щодо міри покарання покладається на думку суду. Обіцяє більше не вчиняти кримінальних правопорушень.
Заявлений цивільний позов у розмірі 20 000 гривень визнав у первинних поясненнях повністю. Після зменшення потерпілою позовних вимог із врахуванням повернутих золотих речей до розміру 17 470 гривень, обвинувачений визнав цивільний позов у даному розмірі.
Незважаючи на визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами у справі, дослідженими у судовому засіданні, зокрема:
показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 про те, що 26 січня 2019 року перебувала у родичів за адресою вул.Дрогобицька у м.Бориславі Львівської області. Належну потерпілій сумку, в якій знаходились гаманець із коштами 2500 гривень, банківські карточки та шкатулка із ювелірними виробами залишила на сходах першого поверху будинку. Наступного дня, а саме 27 січня 2019 року потерпіла виявила пропажу належних їй речей та звернулась у правоохоронні органи.
Після того, як працівниками поліції було встановлено особу обвинуваченого, потерпілій було повернуто підвіску із жовтого та білого золота у вигляді серця, на якому зображена буква «Ю», браслет на руку на руку з жовтого золота з камінцями білого кольору, золоту чоловічу печатку та підвіску у вигляді серця з італійського золота. Решту золотих речей потерпілою було викуплено у ломбардах, на яких вказав обвинувачений ОСОБА_3 . Потерпіла заперечує показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині відсутності грошових коштів. У гаманці було 2500 гривень купюрами по 100 гривень.
Заявлений цивільний позов потерпіла підтримує частково, просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 у її користь 17 470 гривень.
Щодо міри покарання, просить суд суворо не карати обвинуваченого.
Крім показань потерпілої, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується і документальними доказами, безпосередньо дослідженими в суді:
даними заяви потерпілої від 27 січня 2019 року у правоохоронні органи про викрадення у неї жіночої сумочки, в якій знаходились гаманець із 2500 гривнями коштів, банківська карточка та ювелірні вироби;
даними протоколу огляду місця події від 27 січня 2019 року, відповідно до якого оглянуто житловий будинок АДРЕСА_2 - місце вчинення злочину;
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 лютого 2019 року із фототаблицею за участі підозрюваного ОСОБА_3 , під час проведення якого останній добровільно надав покази про обставини вчинення ним даного кримінального правопорушення, зокрема, після проникнення у будинок через незачинені двері, зі сходів, що ведуть на другий поверх викрав жіночу сумку. По дорозі відкрив дану сумку і побачив, що в ній був жіночий гаманець, в якому знаходились гроші в сумі 700 гривень купюрами по 100 гривень, банківська картка, а також шкатулка срібного кольору, в якій знаходились ювелірні вироби. Було також послідовно відтворено дії підозрюваного при вчиненні кримінального правопорушення;
даними постанови про визнання речовими доказами від 08 лютого 2019 року, відповідно до якої добровільно видані свідком ОСОБА_9 договір 380-19001913 від 30 січня 2019 року, укладеного ПТЛомбард «Заставно-кредитний Дім», договір 380-190012357 від 05 лютого 2019 року, укладеного ПТЛомбард «Заставно-кредитний Дім», договір 120.19.465 від 02 лютого 2019 року, укладеного ПП «Копійка» з вищезазначеним свідком, даними вищезгаданих договорів, які підтверджують отримання свідком ОСОБА_9 під заставу грошових коштів;
даними довідки за №234 від 11 лютого 2019 року щодо вартості жіночої сумочки 200 гривень, гаманця жіночого 100 гривень та шкатулки срібного кольору 70 гривень, викрадених у потерпілої. Розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням сторони не оспорювали під час судового розгляду;
даними довідки за №726/1 від 11 лютого 2019 року щодо вартості ювелірних виробів на загальну суму 22 500 гривень, викрадених у потерпілої. Розмір матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням сторони не оспорювали під час судового розгляду;
даними постанови про визнання речовими доказами від 11 лютого 2019 року, відповідно до якої добровільно видані свідком ОСОБА_10 ювелірні вироби, зокрема: чоловічий браслет золотий, дві золоті каблучки та золотий ланцюжок, а також даними протоколу огляду вищезазначених речових доказів від 11 лютого 2019 року, які у подальшому були визнані відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 08 лютого 2019 року речовими доказами та оглянуті відповідно до протоколів огляду речових доказів від 07 лютого 2019 року та від 08 лютого 2019 року.
Проаналізувавши та оцінивши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідивши обставини провадження, керуючись законом, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд уважає поза всяким розумним сумнівом доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло. Суд не приймає до уваги покази обвинуваченого у частині заперечення останнім викрадення обвинуваченим грошових коштів, оскільки обвинувачений під час судового розгляду в цій частині надавав суду суперечливі покази, зокрема заперечував взагалі викрадення грошових коштів у розмірі 2500 гривень, лише під час дослідження письмових доказів визнав викрадення ним 700 гривень, зіславшись «що не пам`ятає».
Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд не погоджується із доводами сторони захисту про наявність обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття. На думку суду, щире каяття, крім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини, щирий осуд своєї поведінки, які мають втілюватися в намаганні компенсувати збитки, завдані таким злочином, та бажанні виправити наслідки такого злочину. Факт щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в певних діях обвинуваченого після вчинення злочину, проте жодних зазначених дій обвинуваченим не вчинено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, раніш не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працює, наявність не відшкодованої майнової шкоди, заподіяної вчиненим злочином, на обліку у наркологічному диспансері та на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, а також беручи до відома досудову доповідь Дрогобицького МРВ з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, враховуючи його вік, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної міри з реальним відбуттям міри покарання, думку потерпілої щодо обрання не суворого покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах мінімальної санкції частини статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Суд не вбачає підстав для застосування ст.75КК України до обвинуваченого, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, виходячи з наступного.
Дійсно, звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, згідно з положеннями ст. 75 КК України, можливе, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Обвинувачений ОСОБА_3 , який є особою молодого віку, має на утриманні двох малолітніх дітей, разом з тим, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, зокрема заподіяна злочином значна майнова шкода потерпілій не відшкодована, оскільки на думку обвинуваченого, відшкодування заподіяної шкоди злочином можливе лише за рахунок родичів обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання з реальним його відбуванням, оскільки самі лише дані про особу обвинуваченого (молодий вік та наявність малолітніх дітей) не є такими обставинами, які б свідчили про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, думка потерпілої щодо обрання не суворого покарання даного питання не стосується даного питання та сама по собі не може бути вирішальною, оскільки це відноситься до дискреційних повноважень суду.
Зазначене узгоджується з положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.
При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.
В поданому до суду позові цивільний позивач зазначив, що 26 січня 2019 року обвинувачений проник до житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_2 , звідки викрав сумочку потерпілої, в якій знаходився гаманець та ювелірні вироби, загальна вартість яких становила 25370 гривень. Враховуючи повернуті двоє ланцюжків, двох золотих каблучок та золотого хрестика потерпілій, остання зменшила під час судового розгляду майнову шкоду та просить стягнути 17 470 гривень з обвинуваченого на її користь.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки відповідач обвинувачений ОСОБА_3 визнав пред`явлений позов у розмірі 17 470 гривень і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у справі.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази у справі: договір 380-19001913 від 30 січня 2019 року, укладений ПТЛомбард «Заставно-кредитний Дім», договір 380-190012357 від 05 лютого 2019 року, укладений ПТЛомбард «Заставно-кредитний Дім», договір 120.19.465 від 02 лютого 2019 року, укладений ПП «Копійка» залишити при матеріалах справи, ювелірні вироби: чоловічий браслет золотий, дві золоті каблучки, золотий хрестик, золотий ланцюжок, золоте кільце, золотий ланцюжок, золотий кулон у вигляді серця із буквою «Ю» та золотий кулон у вигляді серця, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити останній.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду у розмірі 17 470 (сімнадцять тисяч чотириста сімдесят) гривень 00 копійок.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1