Справа № 157/1024/19
Провадження №1-кп/157/65/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000216 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 30 квітня 2019 року біля 08 год. 30 хв., знаходячись на подвір`ї житлового будинку, що по АДРЕСА_1 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, дерев`яною палицею наніс декілька ударів по верхніх кінцівках та грудній клітці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 винуватість в інкримінованому йому злочині не визнав. Показав, що 30 квітня 2019 року біля 08 год. він повів коня на пасовище. Коли повернувся додому на своє подвір`я, до нього прийшов потерпілий ОСОБА_6 , з яким проживають по сусідству і який повідомив, що відв`язав його коня, оскільки той випасався на місці, де раніше знаходився його кінь, в результаті чого виникла суперечка, в ході якої він декілька разів кинув у сторону потерпілого грудки глини. Тілесних ушкоджень йому не наносив, тому просить його виправдати. Цивільні позови ОСОБА_6 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та прокурора про стягнення матеріальної шкоди не визнав.

Попри невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєному, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що 30 квітня 2019 року біля 08 год. у нього з обвинуваченим виник конфлікт, причиною якого було те, що обвинувачений прив`язав свого коня на пасовищі, в місці, де він завжди випасав свого коня. Тому він відв`язав належного ОСОБА_5 коня та повідомив про це останнього. Обвинувачений у відповідь наніс йому декілька ударів дерев`яною палицею та кинув декілька грудок глини. Також вказав, що причиною конфлікту стали неприязні відносини, що виникли між ними понад чотири роки тому.

Показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили, що 30 квітня 2019 року біля 08 год. 30 хв. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відбувся конфлікт, очевидцями якого вони однак не були. Також вказали, що неприязні відносини між обвинуваченим та потерпілим тривають давно.

Факт нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що була очевидцем конфлікту, під час якого обвинувачений кілька разів кинув у потерпілого кусками сухої глини.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000216 (а.с.91), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2019 року (а.с. 93), повідомленням про нещасний випадок невиробничого характеру від 30.04.2019 року (а.с. 97), завою ОСОБА_6 про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності від 30.04.2019 року (а.с. 98), з яких встановлено час та місце вчинення злочину.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.05.2019 року (а.с. а.с. 101-107) вбачається, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 були нанесені обвинуваченим ОСОБА_5 30 квітня 2019 року біля 08 год. на межі земельних ділянок останніх, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Висновками експертів № 22 від 08.05.2019 року (а.с. 99) та № 29 від 31.05.2019 року (а.с. 113-114) підтверджено, що потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянці обох верхніх кінцівок, синця в ділянці грудної клітки ззаду, які утворилися від дії тупого предмету (предметів), без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх), не виключається, що вони могли утворитися в час, при обставинах та у спосіб вказаних потерпілим під час проведення слідчого експерименту, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не знаходить.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини його вчинення, особу винного, зокрема, його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі, ближче до максимального, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений прокурором в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації Волинської області цивільний позов про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 на суму 3414 грн. 42 коп. підлягає до повного задоволення. Наданими стороною обвинувачення документами доведено, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Любешівської центральної районної лікарні з 07 по 16 травня 2019 року (а.с. 54). На його лікування вказаним лікувальним закладом були затрачені кошти в сумі 3414 грн. 42 коп. Тому суд вважає, що названа сума коштів є обґрунтованою та підлягає стягненню з обвинуваченого як з винної особи на користь управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації Волинської області.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди на суму 7685 грн. 96 коп., з яких 2685 грн. 96 коп. витрати, понесені на придбання ліків та медичних препаратів, та 5000 грн. витрати, понесені на правову допомогу, підлягає до задоволення повністю. Доданими до цивільного позову квитанціями (а.с. 65-66), довідками КЗ «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 20.05.2019 року № 44/1.13 (а.с. 67), КНП «Любешівська центральна лікарня» від 20.05.2019 року № 85/11/1-19 (а.с. 68), № 86/11/1-19 (а.с. 69), від 16.07.2019 року № 689/08/2-19 (а.с. 70) підтверджується той факт, що ОСОБА_6 поніс витрати на лікування в сумі 2685 грн. 96 коп. Згідно з розрахунком витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 61), акту виконаних робіт від 18.07.2019 року (а.с. 62) та квитанції до прибуткового касового ордера №19/01 від 18.07.2019 року (а.с. 63) ОСОБА_6 сплатив адвокату ОСОБА_7 5000 грн. витрат за надання професійної правничої допомоги під час досудового і судового слідства.

Крім того, суд вважає доведеним, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він переніс у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень. Враховуючи глибину та тривалість душевних страждань, які потерпілий переніс, вимоги розумності та справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування в сумі 2500 грн. та на підставі ст. 129 КПК України, ст. 1167 ЦК України стягує з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_6 .

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Цивільний позов прокурора Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь управління фінансів Любешівської районної державної адміністрації Волинської області (р/р 3240, МФО 899998, банк ГУДКСУ у Волинській області) витрати, понесені Любешівською центральною районною лікарнею на лікування потерпілого ОСОБА_6 , в сумі 3414 (три тисячі чотириста чотирнадцять) гривень 42 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 7685 (сім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 96 копійок у відшкодування майнової шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову про стягнення моральної школи відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1