Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9304/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.128 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , представиника цивільного відповідача КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради ОСОБА_12 ,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та цивільного відповідача КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 20 серпня 2019 року у кримінальному провадженні №0001219 за ст. 128 КК України щодо ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Троща Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого у тому АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , -
в с т а н о в и в:
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Вирішено стягнути із КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради на користь ОСОБА_10 : 27 988.07 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 5 000 грн. за надання юридичної допомоги адвоката, в решті позов залишено без задоволення за його безпідставністю.
Відповідно до вироку, судом першої інстанції встановлено, що 22 березня 2018 року близько 11 години 00 хвилин по вулиці Тутковського в м. Житомирі ОСОБА_8 , будучи працівником КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради, під час проведення робіт по вивантаженню сміття з сміттєпроводу 5-го під`їзду будинку №4. Під час такої роботи обвинувачений ОСОБА_8 пішов за сміттєвим баком, який знаходився у сміттєпроводі 5-го під`їзду будинку № 4. В той час та за вказаних обставин, з вказаного під`їзду вийшла ОСОБА_10 , яка в подальшому повернула направо в сторону, де знаходиться сміттєпровід, та рухалась тротуаром у своєму напрямку. Водночас, ОСОБА_8 , перебуваючи у світлу пору доби у громадському місці поблизу житлового будинку, не впевнившись у відсутності людей на тротуарі, не передбачаючи, хоча повинен був та міг передбачити, що його дії можуть завдати шкоди здоров`ю перехожих, почав виштовхувати сміттєвий бак з сміттєпроводу. При цьому, останній штовхав сміттєвий бак руками вперед, перебуваючи позаду останнього, через тротуар сміттєвоза, який був припаркований на проїжджій частині поруч із тротуаром, при цьому не дивлячись вперед в напрямку свого руху та самого контейнеру, внаслідок чого зазначеним баком вдарив ОСОБА_10 , котра проходила повз, в праву частину тіла та остання не втрималася на ногах і впала лівою стороною тіла на асфальтовану поверхню тротуару. В результаті удару сміттєвим баком та подальшого падіння ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої нижньої кінцівки у вигляді надвертлюгового уламкового перелому стегнової кістки із зміщенням їх, що ускладнена розвитком гемартрозу та забою м`яких тканин ділянки кульшового суглобу, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового виправдувального вироку про визнання ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та відмову у задоволенні цивільного позову потерпілої. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність його винності у вчиненні інкримінуємого йому злочину, Твердить про недоведеність факту контакту між контейнером та тілом потерпілої, недопустимість як доказу висновку судово-медичної експертизи, недоведеність цивільного позову;
- цивільний відповідач КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради ставить питання про скасування вироку в частині вирішення цивільного позову та просить ухвалити новий вирок, яким цивільний позов залишити без задоволення. Твердить про незаконність та необґрунтованість вироку в частині вирішення цивільного позову, недоведеність позовних вимог цивільного позивача.
У письмових запереченнях прокурор просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок суду без змін, як законний та обґрунтований.
З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, за вказаних у вироку обставин є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю зібраних під час досудового розслідування та досліджених в судовому засіданні доказів.
Зокрема, факти одержання потерпілою ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень внаслідок збивання її з ніг сміттєвим контейнером, який штовхав обвинувачений, та послідуючого падіння лівою стороною тіла на асфальтовану поверхню тротуару, що був посипаний піском та не був слизьким, підтверджуються послідовними показаннями про ці обставини потерпілої, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; даними огляду місця події, слідчих експериментів за участі потерпілої та свідка ОСОБА_16 , висновками судово-медичної експертизи про виявлення на тілі потерпілої тілесні ушкодження, які могли виникнути за вказаних нею обставин.
Потерпіла також стверджувала, що внаслідок травмування за вказаних нею обставин вона лікувалась в лікарні 19 днів, де їй зробили операцію, замінили суглоб та поставили спицю.
За даними журналів судового засідання та повної фіксації процесу технічними засобами, під час судового розгляду, зокрема, при допиті свідків, сторонами та судом було дотримано вимог КПК України.
Посилання в апеляційній скарзі на порушення потерпілою Правил дорожнього руху є необґрунтованими, оскільки дана подія, внаслідок якої була травмована потерпіла, не була пов`язана із рухом транспортних засобів.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недопустимість протоколу огляду місця події та висновку судово-медичної експертизи є необґрунтованими, оскільки дані докази отримані у порядку, встановленому КПК України, та відкриті стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України. Відсутність у справі медичних документів на підставі яких була проведена судово-медична експертиза, не є підставою для визнання недопустимим висновку вказаної експертизи.
Всім доказам у справі судом першої інстанції дано належну оцінку.
Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог законодавства при розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_10 .
Зокрема, суд належним чином дослідив надані потерпілою стороною докази понесених витрат на підтвердження заявленого цивільного позову. Судом ретельно перевірялись копії документів, наданих потерпілою стороною в підтвердження позовних вимог. До суду була надана виписка з медичної картки ОСОБА_10 , з якої вбачається діагноз, з яким остання внаслідок події встановленого судом злочину проходила стаціонарне лікування з 22.03.2018 по 03.04.2018, під час якого їй оперативним шляхом було вставлено протез кульшового суглобу на суму на суму 21200 грн. з призначеннями відповідних медичних препаратів, копії відповідних чеків, згідно яких всі придбані медичні препарати та засоби гігієни могли використовуватись при проходженні потерпілою лікування. Дані з виписки амбулаторної картки потерпілої ОСОБА_10 узгоджуються з придбаними медичними препаратами, зазначеними в копіях наданих чеків. Будь-яких суперечностей, які б викликали сумнів в їх доцільності, апеляційним судом не встановлено.
Перевірив місцевий суд докази й на підтвердження понесених потерпілою стороною витрат на правову допомогу, на підставі чого підставно задовольнив цивільний позов в цій частині в повному обсязі. По справі було проведено 6 судових засідань, в ході яких адвокат ОСОБА_11 захищав інтереси потерпілої ОСОБА_10 , збирав відповідні докази, готував позовну заяву, тощо.
Вирішуючи питання про визначення розміру моральної шкоди, суд першої інстанції, з урахуванням всіх обставин справи, підставно частково задовольнив цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, встановивши розмір у 5000 грн., визначивши достатній розмір відшкодування, який відповідає глибині фізичних та душевних страждань, понесених потерпілою ОСОБА_10 внаслідок завданої шкоди її здоров`ю та наслідками такої шкоди, а також вимогам розумності і справедливості.

З огляду на наведене, доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду в суді апеляційної інстанції, будь-яких підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та цивільного відповідача КП «Автотранспортне підприємство 0628» Житомирської міської ради залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 20 серпня 2019 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судді: