КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2111/2019 Категорія КК: ч. 2 ст. 121, ч.3 ст.146 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000538 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, маючого посвідку на постійне проживання в Україні з загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, фізична особа підприємець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 121,ч.3 ст.146 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_6

перекладача: ОСОБА_10 кизи

потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12

представника потерпілих: ОСОБА_13

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року , обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000538 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 146 КК України повернуто прокурору відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області юристу 1 класу ОСОБА_14 .

Рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта,який не відповідає вимогам КПК України,обґрунтоване тим, що його складено 26 квітня 2019 року в м. Києві по вул. Дегтярівська, 15-А Старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 та затверджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя та здоров`я особи управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області юристом 1 класу ОСОБА_14 .

Оскільки в судовому засіданні також встановлено, що слідчий поліції ОСОБА_15 взагалі не приймала участь у досудовому розслідуванні кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , що також підтверджується матеріалами справи, а саме копією попереднього обвинувального акту відносно ОСОБА_6 від 24 лютого 2017 року, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч. 3 ст. 146 КК України складено не повноважною особою, а саме слідчим поліції , а не прокурором та не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому суд вважає за необхідне на підставі вимог ст. 314 КПК України повернути обвинувальний акт прокурору.

Крім того ,до обвинувального акту не додані копії цивільних позовів,поданих на досудовому слідстві та відсутня розписка про їх вручення ОСОБА_6 .

Не погоджуючись с прийнятим рішенням, прокурор Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 06.09.19 року,якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000538 від 10.10.16 повернуто прокурору внаслідок невідповідності вимогам КПК України - скасувати,постановити нову ухвалу,якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж складі суду.

Вважає, вказане рішення незаконним та таким,що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає,що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000538 від 10.10.16 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.121,ч.3 ст.146 КК України складено та підписано слідчим СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_15 яку 19.04.19 включено до групи слідчих в указаному кримінальному провадженні та затверджено прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_14 ,а тому вважає позицію суду щодо затвердження обвинувального акту не уповноваженим слідчим хибною.

Крім того,прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_14 було виконано всі вимоги КПК України,оскільки у ході виконання процесуальних дій 26.04.19 в приміщенні Київського СІЗО щодо вручення обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику примірника обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,проте останні відмовилися його отримувати,що зафіксовано в розписках про отримання обвинувального акту та реєстру досудових розслідувань за участі понятих та перекладача.

Прокурор також зазначає що позовні заяви потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,знаходяться в матеріалах кримінального провадження у Володарському районному суді Київської області та будуть долучені до початку судового розгляду указаного кримінального провадження,а тому жодного порушення прокурором при затвердженні та скеруванні обвинувального акту до суду не допущено,а тому повернення обвинувального акту з підстав,зазначених у оскаржуваній ухвалі є необґрунтованим і таким,що не відповідає та суперечить вимогам КПК України.

Не погоджуючись с прийнятим рішенням захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року в частині повернення обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.121,ч.3 ст.146 КК України повернуто прокурору,змінити,доповнивши мотивувальну частину ухвали вказівкою на те,що,всупереч положенням п.5 ч.2 ст.291 КПК України-у формулюванні обвинувачення не описані інкриміновані ОСОБА_6 кваліфікуючі ознаки частини 2 статті 121 КК України: «вчинення злочину групою осіб» і «таке,що спричинило смерть потерпілого».

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року в частині продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до 03 серпня 2019 року-скасувати.

Вважає, вказане рішення незаконним та таким,що підлягає зміні в частині рішення про повернення обвинувального акту прокурору,а в частині рішення про продовження дії запобіжного заходу-підлягає скасуванню,оскільки судом першої інстанції всупереч вимогам кримінально-процесуального закону допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінально - процесуального закону.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілі ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_17 просять апеляційну скаргу захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення,а апеляційну скаргу прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 та просили її задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення,прокурора ОСОБА_8 потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та представника потерпілих ОСОБА_13 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню,а в задоволенні апеляційної скарги адвоката необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право зі стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

За змістом положень ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік тих відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язковоповинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору може бути лише в разі, якщо при його складанні були допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , який надійшов на розгляд до суду першої інстанції, містить усі відомості, які передбачено статтею 291 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПУ України обвинувальний акт складається слідчим,після чого затверджується прокурорм. Обвинувальний акт може бути складений прокурором,зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом,що був складений слідчим.

Повертаючи обвинувальний акт,який не відповідає вимогам КПК України прокурору у відповідності з п.3 ч.3 ст.314 КПК України,суд не вправі всупереч вимогам кримінального процесуального закону визначити коло осіб та наділити їх повноваженнями щодо усунення недоліків обвинувального акту.

Як передбачено ч.1 ст.214 КПК України,слідчий який здійснюватиме досудове розслідування визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій і зокрема у відповідності з п.7 ч.2 ст.40 КПК України уповноважений за результатами розслідування складати обвинувальний акт.

В обвинувальному акті від 26.04.2019 в даному кримінальному провадженні зазначено,що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювала зокрема і слідчий ОСОБА_15 (т.1а.с.2),яка входила до слідчої групи створеної постановою начальника СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_19 (т.1 а.с.47),яка є чинною,не змінена і не скасована в установленому законом порядку.

У відповідності з повноваженнями слідчого на досудовому розслідуванні,слідчий ОСОБА_15 здійснювала процесуальні дії,зокрема уточнювала анкетні дані (т.1 а.с.47),повідомляла про завершення досудового розслідування (т.1 а.с.123) та інше.

Посилання суду першої інстанції на те що слідчий ОСОБА_15 не мала повноважень складати обвинувальний акт є безпідставним, необґрунтованим та спростовується матеріалами провадження,оскільки старша слідча СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_15 була включена до групи слідчих в указаному кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий ОСОБА_15 діяла в межах повноважень слідчого передбачених ст.40 КПК України і у відповідності до ч.1 ст.291 КПК України наділена повноваженнями на складання обвинувального акту,а твердження суду першої інстанції що після повернення обвинувального акту, складання нового обвинувального акту є виключно повноваженнями прокурора є безпідставними не ґрунтуються на законі і прямо суперечить положенням ч.1 ст.291 КПК України.

Також безпідставними і необгрунтовнаими є твердження суду першої інстанції,що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні повністю закінчено 24 лютого 2017 року,так як відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження,яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта,клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру,клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності . Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України,однією із дій,що свідчить про закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Викладене вказує на те,що складання обвинувального акту та звернення з ним до суду є частиною досудового розслідування і процесуальними діями,що його закінчують.

Крім того,не може бути визнано достатньою та обґрунтованою підставою для повернення обвинувального акту посилання суду на невручення обвинуваченому ОСОБА_6 копії позовних заяв,поскільки судом не було досліджено дані про їх вручення,що містяться в матеріалах кримінального провадження так як дане кримінальне провадження вже розглядалося судами різних інстанцій, в тому числі і щодо цивільних позовів,а повторно після попереднього повернення обвинувального акту прокурору цивільні позови потерпілими не були пред`явлені.

Висновок суду про невручення копій позовних заяв обвинуваченому є передчасним,так як ґрунтується на неповно досліджених матеріалах кримінального провадження, а потерпілі мають право пред`явити повторно цивільні позови до початку судового розгляду,тому відсутні обставини,які перешкоджають призначенню провадження до судового розгляду.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню,а ухвала суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту прокурору є незаконною і необґрунтованою.

Апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає,так як на час винесення ухвали про продовження строку тримання під вартою вона не підлягала апеляційному оскарженню,а відповідно до ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться,а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу,чинним на момент початку виконання такої дії або прийняттям такого рішення.

Крім того,доводи апеляційної скарги захисника про зміни та доповнення мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції що стосується кваліфікуючих ознак злочину є необґрунтованими та не відповідають вимогам п.13 ст.3,ст..291 КПК України,згідно з яким обвинувачення-це твердження про вчинення певною особою діяння,передбаченого законом України про кримінальну відповідальність,висунуте в порядку,встановленому цим Кодексом,складання обвинувального акту є повноваженням виключно слідчого і прокурора у кримінальному провадженні.

Також слід зазначити,що оцінка правильності кваліфікації вчиненого злочину не передбачена в ході підготовчого судового засідання,а проводиться при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає,а доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, є обґрунтованими, апеляційна скарга - такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки колегією суддів апеляційного суду не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити,ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 скасувати в частині повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в Сквирському районному суді Київської області зі стадії підготовчого судового засідання.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4