Справа № 185/8414/18
Провадження № 1-о/185/5/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетроської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2006 року за нововиявленими обставинами,

за участю

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2006 року ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 365 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посадив системі МВС України. На підставі ст. 54 КК України позбавлений спеціального звання «лейтенант міліції».

Як на підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, останній вказує на те, що кримінальний злочин міг бути скоєний іншими особами, при падінні ОСОБА_6 з висоти особистого зросту в іншому місці, ніж зазначено у вироку.

На обґрунтування нововиявлених обставин ОСОБА_3 посилається на довідку КЗ «Павлоградська лікарня №4» від 25 вересня 2018 року, відповідно до якої 30 березня 2006 року до цілодобового травматологічного пункту звернувся гр. ОСОБА_6 з приводу кримінальної травми. 30.03.2006 р., о 09.00 год., зі слів потерпілого побитий міліцією ГОМ-1, та на акт СМД №280 від 10 травня 2006 року і висновок СМЕ № 403 від 22 червня 2006 року. Також зазначив, що потерпілий під час досудового слідства говорив неправду, про що сам повідомляв на очній ставці. Історія хвороби потерпілого взагалі зникла. А свідок ОСОБА_7 підвозив на таксі потерпілого зовсім з іншої вулиці в іншій стороні міста.

У судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали подану заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстав, що викладені у заяві, та просили задовольнити її.

Прокурор вважав подану заяву безпідставною у зв`язку з ненаведенням останніми жодної нововиявленої обставини, яка була б невідома суду на час постановлення вироку та не досліджувалась у ході судового розгляду кримінальної справи, та просить залишити її без задоволення.

Інші учасники кримінального провадження повідомлялись належним про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомляли. Суд зобов`язаний розглянути заяву в двохмісячний строк.

При розгляді заяви суд також викликав в судове засідання свідка ОСОБА_7 , на адресу якого спрямовували повістки, однак, він їх не отримував з причин «закінчення терміну зберігання», також до свідка було застосовано привід, який не було виконано через відсутність свідка за місцем проживання. У цьому контексті діє принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій та відповідно до якого сторони мають рівне право на подання доказів. Суд створює необхідні умови реалізації цих прав.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), які, по-перше, об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи.

І, по-друге, не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

У контексті вказаних двох аспектів суд робить висновок про відсутність нововиявлених обставин з наступних причин.

Заявник зазначив, що з довідки КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» від 25 вересня 2018 року слідує, що потерпілий був побитий в будівлі МВМ- 1, тобто в іншому місці, ніж зазначено у вироку.

Вказані доводи спростовуються наступним. Відповідно до даних СМД №280 та висновку СМЕ № 403, які були досліджені при ухвалені вироку, слідує, що відповідно до довідки травмпункту МЛ № 4 м. Павлограда потерпілий був побитий 30 березня 2006 року, о 09.00 год.. Поступив у хірургічне відділення 30 березня 2006 року, при огляді в хірургічному відділенні потерпілий повідомив, що був побитий у відділі міліції 30 березня, об 11.00 год.. (а.с. 55-57)

Також під час ВООП потерпілий на місці у приміщенні кабінету оперуповноваженого показував, де він перебував в момент удару та куди падав після удару, розташування тіла на підлозі в момент ударів ногою. Таким чином, потерпілий добре орієнтувався в кабінеті ОСОБА_3 .. Відповідно до досліджених доказів під час розгляду справи по суті, зокрема, показів ОСОБА_3 , останній особисто зазначив, що 30.03.2006 року він доставляв потерпілого у Павлоградский міський відділ, де провів його у свій та ОСОБА_8 кабінет № 222. У журналі відвідувачів потерпілого не записував. Допитав потерпілого, під час чого був присутній ОСОБА_8 та заходив ОСОБА_9 .. Відпустив потерпілого о 15.30 год.. Вважає, що ушкодження ОСОБА_6 отримав після того, як залишив відділ міліції. Також перебування потерпілого в певний період часу у приміщенні МВМ підтверджене показами свідків, допитаних під час судового розгляду.

Також суд звертає увагу, що довідка з КЗ «Павлоградська міська лікарня 4» від 25 вересня 2018 року видана без наявної історії хвороби (хоча з матеріалів кримінальної справи мова йде про історію хвороби 1745/313, а в довідці про відсутність історії 1745).

Доводи ОСОБА_3 про фальсифікацію обвинувачення через відсутність історії хвороби, спростовуються даними СМД № 280 та висновком СМЕ № 403, з яких слідує, що картка стаціонарного хворого була предметом дослідження експерта і зазначено її номер. Давність спричинення ушкоджень може відповідати даті 30 березня 2006 року. Також судом досліджувалась належним чином засвідчена довідка лікувального закладу (а.с.6) та виписка з історії хвороби. (а.с.11) З матеріалів кримінальної справи та даних судового розгляду слідує, що історія хвороби потерпілого не долучалась до матеріалів справи № 35069031 і не досліджувалась у судовому засіданні.

Тому втрата історії хвороби (якщо йде мова про історію хвороби потерпілого №1745/313, бо в довідці зазначено інший номер) свідчить про її втрату відповідальними особами, а не про підробку та фальсифікацію офіційних документів.

Дана обставина не є ново виявленою, бо об`єктивно не існувала на момент вирішення кримінальної справи.

Також, у заяві зазначено про те, що потерпілим надано неправдиві покази слідчому, а потім і суду, чим штучно створено докази обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого злочину. Зокрема, зазначає, що факт обмови підтвердив сам потерпілий при очній ставці.

Але покази потерпілого ОСОБА_6 на очній ставці від 13 липня 2006 року, в яких потерпілий змінив покази щодо послідовності отримання тілесних ушкоджень (а не щодо факту побиття, місця суб`єкта) і вказівкою, що «Хотів, щоб його покази були більш правдивими», відповідно до даних протоколу судового засідання та вироку були предметом дослідження при розгляді справи, не спростовували і не спростовують обставини, встановлені судом першої інстанції. Більше того, внесення відомостей до ЄРДР за ст. 384 КК України жодним чином не підтверджують факт обмови, бо особа вважається невинуватою, в тому числі і у вчиненні кримінального злочину за ст. 384 КК України, доки її винуватість не буде встановлена обвинувальним вироком суду.

Доводи про те, що безпідставно були взяті до уваги покази свідка ОСОБА_7 , є безпідставними, бо покази даного свідка були оголошені за правилами КПК 1960 року, що міститься як у вироку, так і в протоколі судового засідання. Даний свідок не зазначав точної адресу будинку, а вказав вул. Руднєва, яка за даними карти розташована поряд з вул. Котовського, про яку свідок зазначив у 2018 році при допиті по іншому кримінальному провадженні, копію протоколу якого надав заявник.

Що стосується додаткових доводів, які заявлені під час розгляду заяви, зокрема, що ушкодження потерпілий міг отримати після 15.00 год., то відповідно до висновків додаткової експертизи зазначено, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись при падінні з висоти власного зросту, але з заданим прискоренням. При допиті в судовому засіданні експерт зазначив, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з мотоциклу, навпаки, такі тілесні ушкодження могли бути спричинені ударами рук та ніг. Також експерт зазначив про можливість отримання ушкоджень і після 15.00 год., але й не заперечив можливість отримання ушкоджень і до 15.00 год.. Суд належним чином мотивував винуватість ОСОБА_3 за обставин, зазначених у вироку суду, що підтверджено показами потерпілого, свідків, даними протоколів слідчих дій у їх сукупності.

З урахуванням наведеного та враховуючи відсутність нововиявлених обставин для перегляду суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 372, 459, 460, 466, 467 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2006 року, яким його було визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 365 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права займати будь-які посади в системі МВС України, на підставі ст. 54 КК України позбавлено спеціального звання «лейтенант міліції», за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в цей же трок з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1