Справа № 203/2152/19
Провадження № 1-кп/0203/649/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0002110 від 12.09.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, з повною середньою- технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 04.10.2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 850 гривень, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З 01.06.2018 року по 15.06.2018 року ОСОБА_6 , перебуваючи в якості виконавця роботи на земельній ділянці, що перебуває у власностi ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 під час своєї роботи побачив на території земельної ділянки блоки фундаменту типу ФСБ 24-5-6т та керуючись прямим умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна визначив їх предметом свого злочинного посягання. Так, 15.06.2018 року близько 12 годин 40 хвилин він, реалізуючи свій прямий умисел направлений повторне таємне викрадення чужого майна, використовуючи спеціалізованої техніку для навантаження будівельних матеріалів, діючи таємно, з корисливих мотивів, завантажив 20 блоків фундаменту типу ФБС 24-5-6т, вартістю 10666,60 гривень, до причепу спеціалізованої техніки та вивіз їх у невідомому напрямку, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та суду пояснив, що з 01.06.2018 року по 15.06.2018 року він здійснював прибирання земельної ділянки, що перебуває у власностi ОСОБА_7 , яка розташована по АДРЕСА_3 . На території ділянки побачив блоки фундаменту, які вирішив викрасти. Після чого, використовуючи спеціалізованої техніку для навантаження будівельних матеріалів, завантажив блоки фундаменту до причепу та вивіз їх, розпорядившись на власний розсуд. Шкоду потерпілому відшкодував. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий,який надав заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

З таких підстав, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства.

Судові витрати в розмірі 572 гривень 00 копійок за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_5 не застосовувалась.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1