В И Р О К
іменем України

14 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження за № 0000758 від 04.09.2018 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панютине Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не ожруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В кінці серпня 2018, у вечірній час, між ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_4 , які знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, повалив ОСОБА_4 на підлогу, після чого наніс останньому близько двох ударів кулаком лівої руки в область правого вуха ОСОБА_4 та близько чотирьох ударів кулаками правої та лівої руки (почергово) в область носа ОСОБА_4 , чим умисно спричинив потерпілому, згідно висновку судово - медичної експертизи № 12-14/64-Зм/19 від 10.05.2019, синець на обличчі, синець у проекції правої вушної раковини, закритий перелом кісток носа зі зміщенням. За ступенем тяжкості вищевказані синці, як у сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.3.5 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995). За ступенем тяжкості закритий перелом кісток носа потяг за собою короткочасний розлад здоров`я (згідно п. 2.3.3 Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах. Цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані ч. 2 ст. 125 КК України як умсине легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу винного ОСОБА_6 , враховує, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням принципів законності, справедливості, пропорційності покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді штрафу.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 о особі законного представника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, ст. 99 КК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 в особі законного представника ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3108 (трит тисячі сто вісім) грн 01 коп та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн, а всього 53108 (п`ятдесят три тисячі сто вісім) грн 01 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: