Справа №583/2839/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/297/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представників власника майна Тов «Нива Агротех» ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційні скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на зерно пшениці.

За змістом доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що у даному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна - урожаю у вигляді зерна пшениці, яке на момент вилучення перебувало у кузові автомобіля марки «Камаз», д.н.з. НОМЕР_1 , зумовлена тим, що урожай зібрано по периметру семи земельних ділянок, які мають різних власників та користувачів, в якій частині і кому саме належить зібраний урожай та чи мало місце викрадення чужого майна досудовим розслідуванням встановлюється. Зерно пшениці є речовим доказом у кримінальному провадженні. З метою запобігання можливості приховування речового доказу, його знищення чи відчуження, збереження останнього виникла необхідність у накладенні арешту на майно. Також досудовим розслідування наразі встановлюються обставини зібрання врожаю та хто є власником чи власниками останнього та в якій частині.

10 липня 2019 року слідчий суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області розглянувши клопотання слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погодженого з прокурором Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, постановив ухвалу, якою у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Слідчий суддя мотивував постановлену ухвалу тим, що накладенням арешту на майно в даному випадку не буде дотримано вимог щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності. Окрім того, матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи власника транспортного засобу, про який йдеться в клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, представника власника майна ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, власника майна ОСОБА_8 та його представника, які заперечували проти апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів провадження, Охтирського ВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000443 від 05.07.2019 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ст. 356, ч.2 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 05.07.2019 до чергової частини Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення від директора ТОВ "Нива Агротех" ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 самовільно, всупереч установленого законом порядку, вчиняє дії стосовно користування земельною ділянкою на полі біля с. Олешня Охтирського району Сумської області, правомірність яких оспорюється ТОВ "Нива-агротех".

Також, 05.07.2019 до чергової частини Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області надійшло повідомлення від директора ТОВ "Нива-агротех" ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_8 з невідомими особами вивіз з поля біля с. Олешня Охтирського району Сумської області частину врожаю пшениці, який зібраний в тому числі з земельних ділянок, які перебувають в користуванні очолюваного ним підприємства.

Під час огляду місця події встановлено, що на полі розміщені земельні ділянки в кількості 7 штук, 4 з яких мають кадастрові номери :01:002:3311, :01:002:3309, :01:002:3308, :01:002:3306 та 3, які розташовані між земельними ділянками :01:002:3311 та :01:002:3308, :01:002:3309 та :01:002:3306, :01:002:3304 та :01:002:3306, не мають кадастрових номерів. Загальна площа поля орієнтовно визначена розміром 12,67 га.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:3308 належить ТОВ «Агроінвест 2017», директором та засновником якого є ОСОБА_13 , право користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:002:3309 належить ТОВ «Агроінвест 2018», директором якого є ОСОБА_14 . Правовстановлюючих документів щодо інших земельних ділянок ОСОБА_8 надано не було. Під час подальшого досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:3311 та :01:002:3306 належать ОСОБА_15 та ОСОБА_16 відповідно, земельні ділянки в оренду ТОВ "Нива-агротех" відповідно до договору тимчасового користування, укладеного з Олешнянською сільською радою у січні 2019 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.07.2019 збирання врожаю проведено по периметру вказаних земельних ділянок - поля площею 12,67 га.

Під час допиту директора ТОВ «Нива-агротех» Гуйви 1.1, встановлено, що усі земельні ділянки були засіяні ТОВ «Нива-агротех».

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що вказаний автомобіль, з урожаєм зерна у кузові, який був зібраний на вказаних земельних ділянках поля, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч.2 ст. 185 КК України, не відповідають, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочинам, що розглядаються у рамках даного кримінального провадження.

Крім того, жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, цивільний позов заявлений не був, а санкціями ст. 356 та ч.2 ст. 185 КК України не передбачено конфіскація майна або спеціальна конфіскація.

Колегія суддів вважає, що слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, які свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.

Зокрема, слідчим не доведено, яким чином автомобіль та зерно пшениці може мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 356 КК України.

Сама по собі наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами транспортного засобу «Камаз» з зерном у кузові, не може бути врахований як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того, клопотання слідчого не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні, розмір завданої значної шкоди її законному володільцю або власнику на момент подання клопотання слідчим не встановлено, що є обов`язковою вимогою при вирішенні зазначеного питання для з`ясування співмірності вартості майна на яке накладається арешт і завданої шкоди. Орган досудового розслідування, в порушення ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували вартість урожаю пшениці, який знаходиться в кузові автомобіля.

Отже, на думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, з викладених у ній доводів, як необґрунтовану - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 167, 170, 172, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 липня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4