ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2844/19 Справа № 209/1890/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 03 листопада 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК Укїрани до покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року більш суворим за цим вироком призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 14 листопада 2018 року, до набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 14 865 грн.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні у м.Камянське таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та у вчиеннні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
7 квітня 2018 року приблизно о 03.00 годин ОСОБА_7 , перебуваючи вдома у потерпілої ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає її син ОСОБА_11 , який запросив ОСОБА_7 до себе додому для вживання спиртних напоїв, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_10 , завдавши останній майнову шкоду на загальну суму 14 865 гривень. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_7 з місця злочину зник, в подальшому заклавши його до ломбардів.

Крім того, повторно, в ніч на 2 листопада 2018 року ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 , де реалізуючи свій злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, пошкодивши гвинтовий замок на вхідних воротах гаражу проник до приміщення, звідки викрав майно, що належить останньому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1 234 гривні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити у звязку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключити з резолютивної частини вироку строк покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці та встановити покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок суду залишити без зміни.
Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що суд першої інстанції, вказавши, що відбувається поглинення менш суворого покарання більш суворим, фактично застосував часткове складання, що призвело до збільшення розміру кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком суду суду першої інстанції.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_7 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується тверджень прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони ґрунтуються на матеріалах провадження, тому заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.
Згідно до роз`яснень, які містяться в ч. 1 п. 22 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України при частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Втім, суд першої інстанції у резолютивній частині вироку, призначивши покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, встановив покарання за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, в той час коли поглинення менш суворого покарання більш суворим призвело б до встановлення покарання за ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, оскільки дане покарання входить у сукупність двох злочинів.

З огляду на викладене, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 70 КК України, вказавши, що відбувається поглинення менш суворого покарання більш суворим, фактично застосував часткове складання, що призвело до збільшення розміру кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_7 покарання, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на інші порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, задовольнити частково.
Вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки,
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_13 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року більш суворим за цим вироком призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4