Дата документу 20.11.2019 Справа № 314/115/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/115/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1149/19 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 20 листопада 2019року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 1 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Вільнянськ, Запорізька область, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України за наступних обставин.

Так, 8 вересня 2017 року, о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись на території відкритої ділянки місцевості вздовж дороги в напрямку від села Нагірне до села Вільнокур`янівське Вільнянського району Запорізької області, куди прибув за повідомленням пункту зв`язку частини Державної пожежно-рятувальної частини 18 ГУ ДСНС України в Запорізькій області про горіння сухої рослинності та гілок, пеньків, частково дерев, листяної підстилки прилеглої лісосмуги, зокрема, разом з пожежником - стажистом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнятим на роботу лише 18.09.2017, з яким безпосередньо приступив до виконання свої прямих функціональних обов`язків в частині гасіння полум`я.
Так, приблизно о 16 годині 30 хвилин зазначеного дня, ОСОБА_8 , будучи керівником стажування пожежного ОСОБА_10 , який у свою чергу брав участь у гасінні пожежі на вищевказаній місцевості, під час виникнення тимчасової перерви (відпочинку) у процесі гасіння пожежі, не залучивши іншого працівника бригади для зустрічі додаткового автомобіля, не дотримуючись належним чином вищезгаданих вимог законодавчих і нормативно-правових актів з охорони праці, не здійснивши усіх заходів по усуненню нещасного випадку, у зв`язку із виникненням необхідності додаткового автотранспортного засобу з насосом для подачі води, виключивши присутність поряд водія бригади ОСОБА_11 , залишив самотужки без свого безпосереднього нагляду та контролю пожежника-стажиста ОСОБА_10 біля місця гасіння пожежі, та особисто пішов зустрічати допоміжний автотранспорт, необхідний для усунення полум`я, в результаті чого останній, лишившись без контролю керівника стажування ОСОБА_8 , не дотримавшись його усного розпорядження щодо перебування у безпечному місці, наблизився до лінії вогню, де отримав смертельне травмування.
Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: «порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей».
16.10.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню № 0001015 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
Старший слідчий Вільнянського ВП Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в обґрунтування якого послався, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 ,з метою уникнення ризиків щодо переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на свідків, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, та поклавши обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку, що з метою забезпечення виконання процесуальних рішень необхідно застосовувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та не обґрунтованою у зв`язку з наступним. Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, без перешкод може залишити теперішнє місце проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженні і схиляти їх до дачі неправдивих показань. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та, постановити нову, якою обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний, адвокат висловили заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, обгрутованність висунутої ОСОБА_8 підозри, висновки щодо якої слідчим судом мотивовані, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Судова колегія погоджується із висновком слідчого судді про відсутність переконливих доказів наявності ризиків, зазначених у клопотанні.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, про що свідчить усталена практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляції не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, постійне місце проживання, відсутність судимостей, дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При розв`язанні клопотання, слідчим суддею прийнятті до уваги положення ст. 178 КПК України стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, достатньо мотивувавши прийняте рішення.

Отже, слідчий суддя у відповідності із вимогами ст.ст.132, 179, 183, 194 КПК України з урахуванням, що стороною кримінального провадження надані докази наявності підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення цілком обґрунтовано обрав відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що, на думку судової колегії, відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На користь прийнятого слідчим суддею рішення вказує і явка підозрюваного до суду та відсутність відомостей щодо порушення ним покладених процесуальних обов`язків, що засвідчує малоймовірність ризику щодо переховування ОСОБА_8 .
Вимоги ч.4 ст. 194 КПК України наділяють слідчого суддю можливістю застосувати інший запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Таким чином, слідчий суддя, взявши у сукупності обставини справи, відомості щодо особистості підозрюваного дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, обравши останньому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

На думку колегії суддів, з врахуванням даних про особистість підозрюваного, його процесуальну поведінку у сукупності із терміном, що минув з часу внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Наявність підозри у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до вимог ст. 178 КПК України та усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка згідно ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства, сама по собі не може слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, що до того ж враховано слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст.404, 405,407,422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Вільнянського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 1 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4