Справа № 202/5612/19
Провадження № 1-кс/202/9252/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
30 серпня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за № 0000632 від 13.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2019 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , шляхом заборони власнику та особам, у володінні яких може перебувати дане майно, користування, відчуження та розпорядження ним.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року клопотання про арешт майна було повернуто прокурору як таке, що не відповідає вимогам статті 171 КПК України.

27 серпня 2019 року клопотання повторно надійшло до суду після усунення недоліків.

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що 13.08.2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин на перехресті рівнозначних доріг вул. Шевченка та вул. Чкалова с. Катеринівка Покровського району Дніпропетровської області сталося зіткнення вантажного автомобіля ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та мотоцикла «МІНСЬК» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який на перехресті рухався зліва направо відносно напрямку руху вантажного автомобіля та повинен був надати дорогу. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, з якими його доставлено до Покровської ЦРЛ, де він помер у відділенні реанімації.

13.08.2019 року під час огляду місця ДТП був оглянутий вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час чого встановлено, що він зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, після чого його було вилучено та доставлено на забезпечення відповідального зберігання речового доказу на майданчик тимчасового тримання Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, вул. Дмитра Яворницького134-А, смт Покровське, Дніпропетровської області, де він і знаходиться на даний час.

Приймаючи до уваги те, що вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідний експертам, які проводитимуть експертизи по провадженню, а також може містити інші відомості, які будуть використані, як доказ факту чи обставин, під час розслідування кримінального провадження, тому виникла потреба в його збереженні та накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає судовому розгляду.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 13.08.2019 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за №0000632.
Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 13 серпня 2019 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень.
В той же час існує загроза приховування, перетворення, відчуження даного транспортного засобу, оскільки на сьогодні не проведені всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження цього транспортного засобу, а власник може у будь-який час його відчужити чи іншим чином ним розпорядитися.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власників майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб та арешт майна є тимчасовим заходом.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню вантажного автомобіля ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та є речовим доказом, на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вантажний автомобіль ГАЗ 4302, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.
Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1