Ухвала
24 червня 2019 року

м. Київ
справа № 265/7661/17

провадження № 51-3088ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Укасаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд указаного судового рішення

в касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність

чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте вказаних положень процесуального закону не дотримано. На обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваного судового рішення, прокурор посилається на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме ст.ст. 370, 419 КПК, що виразилося у ненаданні належної оцінки доводам апеляційної скарги прокурора та не наведенні в судовому рішенні мотивів, з яких суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необгрунтованість апеляційних вимог прокурора. На думку прокурора, зазначені порушення кримінального процесуального закону

є істотними, оскільки призвели до залишення без змін вироку, при ухваленні якого суд призначив покарання у виді штрафу, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Однак істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК)

та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення

та особі засудженого (ст. 414 КПК) є дві самостійні підстави відповідно до вимог

ст. 438 КПК для скасування або зміни судових рішень, які потребують самостійного обґрунтування у касаційній скарзі, що прокурором при оскарженні ухвали суду апеляційної інстанції не дотримано.
Крім того, попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку, прокурор не наводить інших аргументів про допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвали на підставах пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу, з огляду на положення статей 370, 404, 413, 419 КПК в їх взаємозв`язку.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора Маріупольської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху, надавши йому семиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3