Ухвала

іменем України
5 серпня 2019 року

м. Київ
справа № 199/9188/18

провадження № 51-3839ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року, в кримінальному провадженні № 0001918 щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі-КК),
встановив:
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та призначено покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Цивільний позов задоволено в повному обсязі і стягнуто із засудженого на користь ОСОБА_6 17 368 (сімнадцять тисяч триста шістдесят вісім) грн на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
За вироком суду, ОСОБА_4 засуджено за те, що він будучи офіційно не працевлаштованим водієм служби таксі «579», на своєму автомобілі «Daewoo Sens», (д.н.з.) НОМЕР_1 , 17 жовтня 2018 року близько 21:15, прибув на замовлення до ресторану «Корона Хол» за адресою: м. Дніпро, вулиця Далекосхідна, 34, де став очікувати замовника таксі. Замовник ОСОБА_6 була відсутньою на протязі тривалого часу, що стало причиною виникнення між ними конфлікту в телефонній розмові. Близько 21:35 ОСОБА_6 сіла до автомобілю ОСОБА_4 , наказавши їхати за адресою: м. Дніпро, вулиця Котляревського, будинок № 2. Прибувши за вказаною адресою, близько 21:50, перебуваючи у вказаному вище автомобілі, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , на фоні раніше виниклих неприязних стосунків, стався конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 взяв балончик із невстановленою слідством речовиною та бризнув у очі потерпілої, чим спричинив останній легких тілесних ушкоджень.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не оскаржуючи доведеності вини засудженого та юридичну кваліфікацію його дій, вид та розмір призначеного покарання просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_6 і призначити новий розгляд цивільного позову потерпілої в Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська в порядку цивільного судочинства.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що судами першої та апеляційної інстанції було допущено істотні порушення кримінального процесуального закону в частині розгляду цивільного позову потерпілої, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що судами не було досліджено обґрунтованість заявлених цивільним позивачем витрат на лікування та факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, з чого позивач виходив при оцінці заподіяної шкоди.
Мотиви суду
Перевіривши дотримання захисником порядку та строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону, доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, суд касаційної інстанції, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК, суд, під час прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК в касаційному порядку не оспорюються.
Також в касаційній скарзі захисника не оспорюються вид та розмір призначеного ОСОБА_4 покарання.
Щодо доводів захисника, наведених у касаційній скарзі, щодо неправильного вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, то вони є безпідставними.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами, визначеними КПК, і при цьому застосовуються норми ЦПК.
Положенням ч. 1 ст. 129 КПК визначено, що суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.
При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі-ЦК), особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Судові рішення суду першої і апеляційної інстанцій щодо відшкодування матеріальної шкоди за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_6 ухвалені судами з урахуванням вимог статей 128, 129 КПК та положень ст. 1166 ЦК та ґрунтуються на наявних у матеріалах кримінального провадження документах, що підтверджують понесені витрати.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, місцевий суд на підставі зазначених положень обґрунтовано визначив розмір заподіяної потерпілій матеріальної шкоди, оскільки належним чином врахував, що в результаті отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, остання пройшла курс амбулаторного лікування, який включав комплекс медичних препаратів, вартість, яких склала: очні краплі НУLО-САRЕ 10 мл- 350,00 грн.; актив вітаміни для очей з лютеіном та черникою 30 капсул -210 грн.; Lil Сгіtеrs фруктові мультивітаміні таблетки - 559,00 грн.; Орtі All - капсул - 636,07 грн.; Осuvite вітамінна мінеральна добавка для очей - 446,00 грн. Також, згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 18 жовтня 2018 року за складання експертного висновку СМЕ №3422е від 27.10.2018 року потерпілою сплачено 166,66 грн.
Цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди із засудженого на користь потерпілої вирішено на підставі ст. 1167 ЦК та з дотриманням вимог чинного законодавства.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК, моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Суд першої інстанції визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, а суд апеляційної інстанції залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника в цій частині, правомірно врахували характер вчиненого правопорушення, яке є умисним, ступінь вини засудженого, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої внаслідок вчинення щодо неї злочину та характер немайнових втрат, зокрема, оперативністю у вирішенні всіх необхідних побутових потреб та вільно займатись своєю малолітньою донькою, при цьому керувалися вимогами розумності та справедливості.
З такими висновками погоджується і колегія касаційного суду, оскільки вони грунтуються на принципах розумності та справедливості.
Крім того, доводи захисника про необґрунтованість сум, стягнутих з засудженого у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд апеляційної інстанції перевірив, дослідив і вмотивовано спростував з покликанням на матеріали кримінального провадження, а подану апеляційну скаргу обґрунтовано залишив без задоволення, зазначивши відповідні правові підстави. Рішення апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК, та які могли бути підставами для скасування чи зміни судових рішень, у тому числі і тих, про які зазначив захисник у своїй касаційній скарзі, судом касаційної інстанції не встановлено.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 березня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3