ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2868/19 Справа № 175/2249/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001235 10 червня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красноармійського Солонянського району Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001235, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України, повернуто прокурору.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що 17 травня 2019 року був складений обвинувальний акт, тоді як 23 травня 2019 року обвинуваченому було повідомлено про зміну раніше пред`явленої підозри від 20 травня 2019 року, таким чином досудове розслідування тривало до 23 травня 2019 року, а не було завершено до складання обвинувального акту, та вказані документи, на думку суду першої інстанції, вказують на порушення вимог ст. 291 КПК України, не узгоджуються з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали вказав формальні підстави повернення прокурору обвинувального акту, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, він містить відомості щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зазначає, що з ухвали суду не вбачається, які саме правові ознаки злочину відсутні в обвинувальному акті та судом не було з`ясовано у ОСОБА_7 , що саме йому не зрозуміло з формулювання обвинувачення. Вказує, що суд фактично перейшов до дослідження доказів, чим вийшов за межі даної стадії судового провадження. Звертає увагу, що суд в ухвалі не зазначив, які недоліки необхідно усунути.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор та представник потерпілого підтримали апеляційну скаргу прокурора та просили її задовольнити.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу місцевого суду без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акта.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Статтею 291 КПК України передбачений вичерпний перелік вимог щодо форми і змісту обвинувального акту і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Згідно п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: дату та місце його складання та затвердження.

Разом з тим слідчий при складанні обвинувального акту і прокурор при його затвердженні цих вимог закону не дотрималися.

Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акту положенням закону і повернув його прокурору для усунення недоліків.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт було складено 17 травня 2019 року, а 23 травня 2019 року, тобто після складання обвинувального акту, слідчим було проведено слідчу дію, а саме допит підозрюваного ОСОБА_7 , що не передбачено ст. 291 КПК України та є грубим порушенням вимог КПК України.

Звернення до суду з обвинувальним актом є однією із форм закінчення стадії досудового розслідування, що не передбачає проведення будь яких слідчих і розшукових дій після складання і затвердження обвинувального акту прокурором.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити відомості про номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

Дана норма закону є імперативною, а отже обов`язковою для виконання, однак в порушення п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України слідчим в реєстрі матеріалів досудового розслідування не наведено жодних відомостей про допит підозрюваного ОСОБА_7 23 травня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що відсутні правові підстави для повернення судом першої інстанції обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , є необґрунтованими.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не вбачає підстав до задоволення апеляції прокурора та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2019 рокущодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4