Справа № 573/2136/19
Номер провадження 1-кс/573/846/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву судді Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_4 про самовідвід,

в с т а н о в и в :
14 листопада 2019 року до Білопільського районного суду надійшло подання старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_5 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України зазначене подання передано для розгляду судді ОСОБА_4

15 листопада 2019 року остання заявила про самовідвід відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, посилаючись на неможливість розгляду справи, так як боржник є її родичем, а в будинку, примусове проникнення до якого є предметом звернення державного виконавця, проживає її рідний дядько.

У судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явилася без повідомлення причин. Про час, день та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлена належним чином.

Представник Білопільського РВ ДВС у судове засідання також не з`явився. Начальник відділу ОСОБА_7 надіслав клопотання про розгляд заяви про самовідвід судді без участі їх представника.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід не заперечувала.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у п. 69 рішення від 10 грудня 2009 року, яке набуло статусу остаточного 10 березня 2010 року, у справі «Мироненко та Мартенко проти України» (заява №4785/02), наявність безсторонності має визначатися для дотримання п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Зі змісту заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 вбачається, що боржник ОСОБА_6 , стосовно якого вирішується подання про примусове проникнення до житла є родичем судді, а особа, яка зареєстрована та користується вказаним домоволодінням, є її рідним дядьком, тобто близьким родичем.

Враховуючи, що у судді ОСОБА_4 може бути певна заінтересованість та прихильність до боржника, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд приходить до висновку, що заява судді ОСОБА_4 про самовідвід є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 76, 80, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Заяву судді Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_4 про самовідвід у справі за поданням старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_5 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника задовольнити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає чинності з моменту її постановлення.

Суддя: