Справа № 515/1791/19
Провадження № 1-кп/492/188/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 05.08.2019 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.12.2007 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням ст. 76 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, щодо якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 06 грудня 2019 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду та звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: обвинувачений скоїв тяжкий злочин, перебуваючи на свободі може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не працює та не має постійного джерела доходів, через що може продовжувати вчинювати інші кримінальні правопорушення з метою поліпшення свого фінансового становища оскільки встановлено, що вчинив злочин при непогашеній судимості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, однак, просили суд зменшити відносно обвинуваченого визначений розмір застави, оскільки зазначений розмір застави є непосильним.

В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не з`явилися, звернулися до суду з заявами про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, під час проведення підготовчого судового засідання судом проведені наступні дії:

1) визначено дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, для прийняття рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, або направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. Тому перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

Обставини справи не вимагають її судового розгляду у закритому судовому засіданні, справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України. Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

В інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним «автоматичне» продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Чанєв проти України» Європейський суд, серед іншого, звернув увагу на те, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України (у редакції 2012 року), чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Європейський суд зазначив, що частиною 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею. У зв`язку з цим, Європейський суд дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців та констатував порушення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-3167/0/4-16 від 30 грудня 2016 року, при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно врахувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог Глави 18 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, і знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічного злочину отже, посилання прокурора на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора, при вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд з врахуванням наведених вище вимог закону, доводів учасників судового провадження, виходячи з конкретних обставин справи, характеру інкримінованих останньому діянь, з врахуванням і того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. ч. 3 ст. 185 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; з врахуванням того, що судовий розгляд справи не розпочато, з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, обвинувачений власної сім`ї та міцних соціальних зв`язків за місцем проживання не має, тому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, обвинувачений не працює та не має стабільного джерела доходів, отже існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення. Суд також враховує репутацію обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у їх вчиненні, те, що обвинувачений є раніше судимою особою, стану здоров`я обвинуваченого, може утримуватись під вартою, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до припису п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення частин 4, 5 ст. 182, частини 3 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (70 х 2007), тобто 140490 гривень.

Отже, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність.

Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

З матеріалів справи випливає, що обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Враховуючи, що обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого в порядку, визначеному законодавством.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 314 - 317, 369 - 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, в залі суду № 1 в м. Арциз Одеської області на 03 грудня 2019 року об 11 годині 30 хвилин.

Справу розглядати одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, а також Арцизький РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Доручити Арцизькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , яку направити на адресу суду в строк до 03 грудня 2019 року.

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, з 28 листопада 2019 року до 26 січня 2020 року з визначенням застави в розмірі сімдесяти розмірів прожиткових мінімумах для працездатних осіб, що становить 140 490,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти негайно після внесення застави у вказаному розмірі.

У разі внесення обвинуваченим визначеного судом розміру застави, покласти на ОСОБА_4 строком на 60 діб наступні обов`язки, передбачені п.п. 1-4 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками даного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою закінчується 26 січня 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії ухвали, через Арцизький районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

Повний текст ухвали суду складений 28 листопада 2019 року.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області