Справа № 216/329/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в залі судового засідання № 3 клопотання прокурора щодо продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 23.10.2018 р. ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено судом.
В судовому засіданні 13.06.2019 прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на шістдесят діб. Вказує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, обвинувачений може переховуватися від суду. Крім того, існують свідки події, які ще не допитані, тому існує ризик того, що обвинувачений може впливати на свідків. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером вчиненого злочину, тому вважає, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не можливо.

Обвинувачений заперечує проти продовження строку дії запобіжного заходу, надав клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, в якому вказує, що він не покинув місце мешкання після даної події, хоча мав об`єктивну змогу для цього, тому відсутній ризик його переховування від суду, відсутні свідки події, тому відсутній і ризик впливу на них. Він має міцні соціальні зв`язки, матір та неповнолітнього сина, про яких йому необхідно піклуватися. Вважає, що органами досудового розслідування не вірно кваліфіковано його дії , тому існують підстави для зміни запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 підтримує клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, надала заперечення до клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, в якому вказує, що ризики, на які посилається прокурор відсутні, тому існують підстави для зміни запобіжного заходу.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання з`явилася, але видалена із зали судового засідання через порушення порядку в судовому засіданні.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.331 КПК України , під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Так, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, а саме умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 7 років, до затримання мешкав в АР Крим разом із сином де і працював, на що вказував сам обвинувачений в судових засіданнях, що вказує на ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, в разі визнання його винуватим; за даним кримінальним провадженням допитані ще не всі свідки, тому існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків, які не допитані судом.

Як вбачається зі змісту обвинувачення, обвинуваченим було заподіяно потерпілому ОСОБА_8 не менше 11 ударів робочою частиною побутової сокири в різні анатомічні ділянки голови, потім здійснено підпал тіла потерпілого , що дає суду підстави стверджувати про високу суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому злочину.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд також вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки судом встановлено наявність високого ступеню ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду, а також ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, тому суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам, передбачених ч.1 п. 1, 3 ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів по 11.08.2019р. включно та відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу.

Стосовно не обґрунтованості підозри за ст.115 КК України, колегія суддів вважає необхідним зазнчити, що поняття обґрунтованої підозри не міститься у національному законодавстві. Воно вироблено у практиці ЄСПЛ. Зокрема, у справі «Гусинський проти Росії» (2004 р.) зазначається, що обґрунтована підозра це існування фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що дана особа могла вчинити правопорушення.
Таким чином, обгрунтованість підозри полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що дана особа могла вчинити правопорушення.
Кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини які встановлені судом в судовому засіданні, можливо викласти та обґрунтувати лише у вироку суду, тому наразі суд позбавлений можливості встановити кваліфікацію дій обвинуваченого під час розгляду даного клопотання.

Стосовно обставин викладених в листі-поруці, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вказаний лист не відповідає вимогам ст.180 КПК України, а тому не може бути розглянутий судом.

Керуючись ст.ст. 177,180, 183,199, 331 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - по 11 серпня 2019 р. включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: