Справа № 471/49/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2019 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про призначення повторної комісійної судово медичної експертизи по медичним документам, як то, карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 .
Зокрема, посилався на те, що ОСОБА_5 не згодна із висновком експерта № 53-к від 21 серпня 2019 року, а тому вона звернулась до нього з проханням призначити повторну експертизу.

Позиція учасників справи

В судовому засіданні слідчий своє звернення підтримав, просив його задовольни ти та пояснив, що потерпіла не згода з висновком експерта, який отримувався в рамках кримінального провадження, а тому він звернувся із клопотанням про призначення повторної комісійної експертизи.
Які недоліки висновку № 53-к від 12 серпня 2019 року і які підстави доя призначення повторної експертизи він не знає, потерпіла йому на них не вказувала, вона просто не згодна з ним.

Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

Слідчий суддя, у свою чергу, перевіривши відповідність вказаного звернення вимогам кримінального процесуального закону, виходив із такого.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положеньКонституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зокрема, відповідно до ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.
До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.
Тобто, у силу ст.ст. 22, 26 КПК України, саме заявник у своєму зверненні має навести переконливі мотиви, які указували б на те, що у провадженні дійсно потрібні спеціальні знання шляхом подання копій відповідних матеріалів.
Разом із тим, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз) (п.1.2.13.Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26122012 року № 1950/5 ( далі Інструкція).
У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення ( п. 3.6. Інструкції).
Однак, у цьому випадку слідчий жодних підстав для призначення повторної експертизи та мотивів не навів.
Та навіть висновку первинної експертизи № 53-к від 12.08.2019 року до клопотання не надав.
Сама ж по собі незгода потерпілої з результатами вказаного експертного дослідження не є достатньою підставою для призначення повторної експертизи, позаяк, знову ж таким, має бути доведено, що первинна експертиза проведена з таким порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкоджало експерту виконати дослідження об`єктивно, повно і всебічного або ж могло вплинути на його висновки.
Так, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.
В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
На таке скерував суди Пленум Верховного Суду України у своїй постанові N 8 від 30.05.97 Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах.
Але у цьому випадку, як установив слідчий суддя, єдиним аргументом для призначення повторної комісійної експертизи була лише сама по собі незгода потерпілої, без вказівки на конкретні сумніви у правильності висновку первинного дослідження і обставин. Які можуть вказувати на недостатню обгрунтованість висновку чи його неправильність.
За такого, слідчий суддя позбавлений можливості пересвідчитись у доцільності та необхідності призначення повторної експертизи, при цьому, не відкидаючи гіпотетичну наявності дійсних підстав для цього, однак,які, у свою чергу, будуть доведені за допомогою процесуального інструменту.
Отже, заявник не довів, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта на даному етапі досудового розслідування.
А це дає слідчому судді підстави відмовити у задоволення цього клопотання, керуючись нормою ч.6 ст. 244 КПК України.
Крім того, слідчому судді не надано протоколу процесуальної дії тимчасового доступу до документів, а саме : медичної документації, яку необхідно надати експерту для проведення дослідження.

Зокрема, слідчий продемонстрував в судовому засідання ухвалу слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, як то, медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , проте, не надав доказів того, що ця документація була отримана за допомогою на належної правової процедури.

Так, виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до документів чи то речей регламентовано ст. 165 КПК України.

Принаймні, має бути опис речей і документів, які були вилучені на виконання відповідної ухвали, чого у цьому випадку зроблено не було.

Як наслідок, слідчий суддя позбавлений можливості визначитись із додержанням порядку зібрання доказів, як теоретично ляжуть в основу висновку експерта, адже, за нормою ч.3 ст. 101 КПК України висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження.
У той час, як висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими ( ч.5 ст. 101 КПК України).
А тому з метою недопущення ситуації, за якої висновок експерта може бути визнаний недопустимим доказом, слідчий суддя має пересвідчитись, що експерту надаються лише ті документи, які отримані за допомогою визначених КПК України правил.
Так, при вирішенні питання допустимості доказу слідчий суддя враховує не тільки дотримання суб`єктами передбаченого законодавством порядку щодо збирання та фіксації доказів, а й значення кожного конкретного доказу для встановлення обставин кримінального провадження, а також наслідки, які мали місце у випадку допущення доказу, який було отримано не у встановленому законом порядку.
А умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.умовами допустимості доказів є: одержання фактичних даних із належного процесуального джерела, одержання фактичних даних належним суб`єктом; одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку; належне оформлення джерела фактичних даних.
Однак, у цій ситуації доказів того, що медична документація була отримана у належному процесуальному порядку належним суб`єктом, а сам факт її одержання був належно оформлений, слідчий суддя у своєму розпорядженні не мав, незважаючи на участь слідчого в судовому засіданні та безпосереднє дослідження матеріалів самого кримінального провадження.
Усе вищевикладене вказує на необхідності відмовити у задоволенні цього клопотання на даному етапі.
З цим мотивів, керуючись 244, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України відмовити.
Роз`яснити слідчому, прокурору, що вони не позбавлені права повторно звернутись з таким самим клопотанням до слідчого судді у порядку, що визначений Кримінальним процесуальним кодексом України у разі, якщо будуть усунуті обставини, які стали підставою для його відмови у задоволенні цього клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1