Справа № 610/408/18
Провадження по справі №1-кп/610/1018/2019
У Х В А Л А

12 грудня 2019 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

секретар судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 на два місяці, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим. ОСОБА_7 , достовірно знаючи місце проживання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на них, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення. Крім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обумовлено наявністю у обвинуваченого судимості за аналогічний злочин проти власності, а також відсутністю джерела доходу та міцних соціальних зв`язків.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку цілодобового домашнього арешту та заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту та домашній арешт у певний період доби.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого, просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, посилаючись на те, що обвинувачений має намір працевлаштуватися.

При вирішенні питання щодо продовження строку домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2018 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на шістдесят днів - до 04 червня 2018 року. На підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 15 квітня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою змінений на цілодобовий домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці із покладенням на нього обовязків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню. Обвинуваченому ОСОБА_7 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зі встановленням заборони обвинуваченому залишати житло за зазначеною адресою. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 вересня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 06 листопада 2019 року, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 жовтня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 25 грудня 2019 року, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під домашнім арештом закінчується 25 грудня 2019 року.

Під час обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було встановлено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Зі змісту ухвал про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та продовження цілодобового арешту не вбачається, що в подальшому вищевказані ризики перестали існувати або зменшилися.

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у виді від 4 до 6 років позбавлення волі, санкція ч. 3 ст. 187 КК України - у виді від 7 до 12 років позбавлення волі. Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких та особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ту обставину, що потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, суд погоджується з доводами прокурора, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується наявністю у обвинуваченого ОСОБА_7 судимості за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2004 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, та звільнений 19 травня 2012 року за відбуттям строку покарання.

З урахуванням встановлених при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкості злочину у сукупності з даними особи обвинуваченого, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому разі визнання його винуватим, тієї обставини, що потерпілі та свідки по даному кримінальному провадженню не допитані, а також наявність у обвинуваченого непогашеної судимості за злочин проти власності, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що зазначені ризики продовжують існувати.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає наявними підстави для продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому без дозволу суду залишати житло з покладенням відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду, утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню, що на думку колегії суддів зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту на певний період доби. Стороною захисту не доведено наявності у обвинуваченого наміру працевлаштуватися. Крім того, суд враховує ту обставину, що матеріали справи не містять жодних відомостей щодо працевлаштування останнього або виконання ним будь-яких оплачуваних робіт до обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 181, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під домашнім арештом до двох місяців - до 12 лютого 2020 року, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово без дозволу суду залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_7 протягом часу дії запобіжного заходу:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.

Встановити строк дії ухвали до 12 лютого 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання до Балаклійського відділу поліції ГУНП в Харківській області за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3