ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/1464/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-сс/819/362/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
підозрюваного: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000766 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 травня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 травня 2019 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без призначення грошової застави.

Строк дії ухвали встановлено з 30.05.2019 року по 28.07.2019 року включно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати. У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Захисник вказує, що за номером 664/173/16 в Цюрупинському районному суді Херсонської області рахується зовсім інша справа, не у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , що на думку апелянта, є грубим порушенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Приходить до висновку, що електронного розподілу справи не було , а отже суддя був зацікавлений у прийнятті рішення.

На думку апелянта, в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст. 289 КК України, оскільки за його твердженням саме ОСОБА_9 викрав автомобіль у власника ОСОБА_10 , про що останньою зроблено повідомлення до поліції, однак дану заяву не долучено до матеріалів провадження.

Стверджує, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не перевірив обґрунтованість підозри, посилався лише на тяжкість злочину та документи, що на переконання апелянта не є доказом обґрунтованості підозри.

Зазначає, що приписи ч.4 ст. 95 КПК України містять заборону посилання, при прийнятті рішення на протоколи допиту свідків та інших осіб.

Стверджує, що слідчий суддя з особистої ініціативи, вийшов за межі клопотання, та встановив наявність ризиків, про які прокурор не вказував.

Слідчим суддею фактично не враховано, що ОСОБА_7 самостійно з`являвся за викликом до слідчого та не мав наміру втекти, а також має вагітну дружину та двох неповнолітніх дітей.

В ході апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційні вимоги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги адвоката.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 30.05.2019 року до ЄРДР були внесені відомості про вчинення відносно потерпілого ОСОБА_9 30.05.2019 року кримінального правопорушення , передбаченого ч 3 ст. 289 КК України.
30.05.2019 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України
31.05.2019 року йому вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством , небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Обґрунтована підозра - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити при судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення на даній стадії кримінального провадження належним чином перевірена та встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого злочину та підставно врахував дані, що містяться у протоколі допиту та протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.05.2019 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.05.2019 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , протоколі огляду місця події, протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протокол огляду предмета та ін.

Повноваження посадових осіб, які збирали перелічені докази та наявність правових підстав для проведення слідчих дій, протоколи за результатами яких додані до клопотання , відповідають вимогам КПК.

Відповідно ст. 103 КПК формами фіксування кримінального провадження є протоколи слідчих дій та носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Отже слідчий суддя для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри аналізує відомості, наявні у зазначених вище протоколах слідчих дій, а саме фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, та зафіксовані у процесуальних формах кримінального провадження.

Обов`язок обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях , які безпосередньо сприймаються під час судового засідання , ст. 95 КПК України визначено для суду вже на стадії судового розгляду провадження, та не передбаченого для слідчого судді на стадії досудового розслідування під час вирішення питання про запобіжний захід.

Твердження апелянта про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 на даній стадії досудового розслідування колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання захисника на те, що слідчий суддя фактично не врахував, що ОСОБА_9 не може бути визнаний потерпілим, позаяк власником автомобіля є ОСОБА_10 , і що цей автомобіль було у неї викрадено самим ОСОБА_9 , колегія суддів не визнає підставою для визнання незаконною оскаржуваної ухвалу слідчого судді, аналізуючи відомості викладені у протоколі допиту потерпілого стосовно обставин набуття у власність автомобіля в період шлюбу ОСОБА_9 зі ОСОБА_10 та вилучення його із фактичного володіння ОСОБА_9 .

Питання доведеності винуватості у вчиненні злочину має вирішити суд на стадії судового розгляду.

Колегією суддів залишено без задоволення клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_12 . Зазначені свідки не допитувалися слідчим суддею при розгляді клопотання. Клопотання таке стороною захисту не подавалося слідчому судді.

Обгрунтування, які вказав захисник як на підставу допиту цих свідків під час апеляційного розгляду, зводяться до того, що показання цих свідків доводять невинуватість підозрюваного у вчиненні злочину , за яким йому пред`явлено підозру.

Проте суд на стадії апеляційного перегляду не вправі встановлювати фактичні обставини провадження та робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи . Достатність доказів для доведення винуватості особи , їх допустимість має перевірятися судом на стадії судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції перевіряє висновки слідчого судді про вірогідність причетності підозрюваного до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, які грунтуються на досліджених під час розгляду клопотання доказах.

Колегія суддів також позбавлена процесуальних повноважень збирати докази, а відтак клопотання захисника про витребування доказів, в т.ч. і відеозапису події , задоволене бути не може.

Копії документів , які надані захисником під час апеляційного розгляду доводять лише те, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як у подружжя, існує спір щодо права власності на автомобіль, і наявні заяви ОСОБА_10 до правоохоронних органів щодо незаконного, на її думку, володіння автомобілем ОСОБА_9 .

Проте ці документи не спростовують висновки слідчого судді щодо обгрунтованості на цій стадії кримінального провадження підозри ОСОБА_7 у незаконному заволодінні із застосуванням насильства автомобілем, що знаходився за місцем проживання ОСОБА_9 .

Як видно при обранні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, дійшов висновку про доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Аналізуючи відповідно до положень ст. 178 КПК України обставини, які підлягають врахуванню при вирішені питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя підставно прийняв до уваги , що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна або без такої, раніше судимий , не має стійких соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.
Застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тяжкість покарання, що йому загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим, а також відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, місця роботи, дають обґрунтовані підстави для висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду .
Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що ОСОБА_7 має дружину та двох неповнолітніх дітей, що на думку апелянта свідчить про міцність його соціальних зв`язків, не підтверджені відповідними доказами . Наявне лише посилання у клопотанні слідчого на наявність у підозрюваного дітей, однак ці відомості не підтверджені. Будь- яких доказів про те, що ОСОБА_7 проживає разом зі своює сім`єю, дітьми, за наявності таких, також не має. А відтак не можна погодитися із доводами захисника про те , що ці обставини можуть бути запобіжниками встановлених слідчим суддею ризиків.

ОСОБА_7 має негативну репутацію, особи , яка схильна до скоєння кримінальних правопорушень, не працює, суспільно- корисною діяльністю не займається.

На даній стадії кримінального провадження , тобто на початкові стадії досудового розслідування існує достатня ймовірність впливу на потерпілого та свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Встановлюючи наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вийшов за межі поданого клопотання .

Проте встановлення існування зазначеного ризику в цілому не можна визнати достатньою підставою для висновку про неправильність рішення слідчого судді про наявність підстав для застосування до підозрюваного найбільш обтяжуючого запобіжного заходу , оскільки існування наведених вище ризиків доводять , що інший , більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти .

При застосуванні запобіжного заходу без визначення застави , слідчий суддя підставно керувався положеннями ч 4 ст. 183 КПК України враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею здійснено всупереч положенням закону є необґрунтованими.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий звернувся із відповідним клопотання до слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області 31.05.2019 року (а.п. 50).
Цього ж дня, протоколом автоматизованого визначення слідчого судді від 31.05.2019 року, визначено слідчим суддею ОСОБА_1 (а.п. 51)

Судовий розгляд клопотання розпочався після автоматизованого визначення слідчого судді.

Помилкова вказівка в ухвалі слідчого на інший єдиний унікальний номер судової справи, не може бути визнана обставиною, яка б впливала на законність прийнятого рішення.

Будь яких об`єктивних даних, які б свідчили про упередженість слідчого судді , як про те вказує захисник , колегія суддів не встановила.

Доводи апеляційної скарги адвоката висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі не спростовують.
Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали, проаналізувавши доводи апеляційної скарги захисника , а відтак апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.
Керуючись ст. 376 ч.2, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 травня 2019 року, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2