Справа №587/333/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-о/816/1/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8

здійснивши розгляд заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року, якою залишено без змін вирок Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Н.Сироватка Сумського району Сумської області, одружений, з серединою-технічної освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останнього разу

- 03 вересня 2009 року Сумський районним судом Сумської області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 до 1 року 2 місяців 3 днів позбавлення волі,

був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду 29 січня 2019 року звернувся засуджений ОСОБА_6 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року, якою було залишено без змін вирок Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року відносно нього, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Просив суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду даної заяви, скасувати ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року та вирок Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року відносно нього за ч. 1 ст. 121 КК України і направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Свої вимоги про перегляд ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03.04.2018 року за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_6 мотивував тим, що суд апеляційної інстанції при апеляційному розгляді вироку відносно нього порушив його право на захист , адже участь захисника ОСОБА_9 у суді апеляційної інстанції була безпідставною, так як з ним відповідних угод не укладалось, усних розпоряджень він також не надавав.

Крім того зазначає, що апеляційний розгляд відбувся без його участі, а його участь під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції є обов`язковою, його неявка була обумовлена тим, що він не був сповіщений про розгляд справи та наявністю тяжкого захворювання. Разом з тим, захисником не повідомлено письмово суд апеляційної інстанції про його перебування на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, а також самого ОСОБА_6 про розгляд справи судом.

Стверджує, що вказані обставини є суттєвими та не були відомі суду апеляційної інстанції на час розгляду справи, а бездіяльність адвоката ОСОБА_9 призвела до того, що судом не була перевірена версія отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту після надання прискорення у вигляді удару кулаком в обличчя.

Нововиявленими обставинами засуджений вважає і факт притягнення захисника ОСОБА_9 до дисциплінарної відповідальності. Зокрема те, що матеріалами дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_9 було встановлено, що строк на касаційне оскарження пропущено з його вини, так як він безпідставно приймаючи участь у судовому розгляді справи в суді апеляційної інстанції, не повідомив підзахисного про наслідки розгляду, не надав копії вироку та не роз`яснив суті винесеного вироку.

Зазначив, що в Апеляційному суді Сумської області брав участь захисник ОСОБА_9 , тоді як фактично в суді першої інстанції, адвокат на прізвище ОСОБА_9 , тобто в процесі брав участь інший адвокат.

Як на незаконність ухвали апеляційної інстанції засуджений вказував також на те, що судом не досліджувались обставини нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, та сама кваліфікація дій є сумнівною.

Також стверджує, що подаючи апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_9 не узгоджував правову позицію із засудженим та допустив позицію повного визнання вини останнім, незважаючи на надані ним покази з приводу механізму завдання тілесних ушкоджень потерпілому.

Вислухавши суддю-доповідача про обставини справи та суть заяви засудженого ОСОБА_6 , пояснення самого засудженого ОСОБА_6 та думку його захисника ОСОБА_7 на підтримку вказаної заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, думку прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , про залишення заяви засудженого без задоволення, перевіривши доводи заяви та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, вироком Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України і призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. (т.2 а.п.94-97)

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задоволено частково, вирок Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінено, покарання за ч. 1 ст. 121 КК України пом`якшено до 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених 76 КК України. В іншій частині вирок суду залишено без змін , а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 без задоволення. (т.2 а.п.131-134)

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2016 року касаційна скарга представника потерпілого ОСОБА_8 , в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , задоволена, ухвала Апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасована і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.(т.2 а.п.195-197)

Ухвалою колегії суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року вирок Сумського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення. (т.2 а.п.340-342)

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду Другої судової палати Касаційного кримінального суду 29 жовтня 2018 року засудженому ОСОБА_6 було відмовлено в поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року щодо нього.( т.3 а.п.61-63)

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються:

- штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

Із змісту зазначеної норми слідує, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Разом з тим, колегія суддів детально вивчивши зміст та обґрунтування заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами жодних обставин, як фактичного так і правового характеру , які б були невідомі колегії суддів на момент апеляційного перегляду вироку відносно ОСОБА_6 та ухвалення відповідного судового рішення, не виявила.

Зі змісту поданої ОСОБА_6 заяви про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами вбачається, що заявник фактично просить переоцінити встановлені судом першої інстанції обставини щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Зокрема, засуджений вказує на не дослідження судом апеляційної інстанції наданих ним показів щодо обставин та механізму завдання ним тілесних ушкоджень потерпілому та показам свідків, що на переконання ОСОБА_6 , свідчить про незаконність ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03.04.2018 року.

Проте, у відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року переглянуто в межах доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , яким не оспорювались фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а лише наголошував на суворості вироку, не врахуванні особи обвинуваченого та пом`якшуючі покарання обставини.

Твердження ОСОБА_6 про те, що захисник ОСОБА_9 з ним не узгоджував правову позицію подаючи апеляційну скаргу, жодним чином не є ново виявленою обставиною, та спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема журналами судових засідань.

Так, під час першого апеляційного перегляду вироку Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_6 в судовому засіданні 17 березня 2016 року, підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в якій ставилось питання лише про пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання. При цьому вину він визнавав, жодних заперечень щодо фактичних обставин події чи кваліфікації його дій, не висловлював. (т.2, а.с. 125)

Також ОСОБА_6 разом зі своїм захисником ОСОБА_9 брали участь і в касаційному перегляді Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначеної ухвали апеляційного суду. Де, 24 листопада 2016 року він надавав суду документи про народження його дітей та медичні довідки і просив ухвалу апеляційного суду залишити без зміни. Вину у вчиненому визнавав та каявся.( т. а.п.183-192)

Більш того, вирок суду від 24 грудня 2015 року був отриманий ОСОБА_6 одразу після його ухвалення 24 грудня 2015 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, складено ним власноручно (т.2, а.с. 98). Тобто, він був належним чином обізнаним з його змістом та не був позбавлений можливості оскаржити встановлені судом першої інстанції обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наведені засудженим ОСОБА_6 доводи про те, що матеріалами дисциплінарного провадження відносно адвоката ОСОБА_9 встановлено, що участь даного захисника в апеляційному перегляді була безпідставною, і ця обставина не була відома апеляційному суду , що вказує на порушення як його права на захист, так і є ново виявленою, підлягають відхиленню з урахуванням наступного.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що захист ОСОБА_6 як в суді першої інстанції так і під час апеляційного перегляду вироку Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року, здійснювався захисником ОСОБА_11 на підставі укладених між ними договорів про надання правової допомоги. ( т.2 а.п.17, а.п.102) Захисником були надані також ордер на ведення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності.

Зокрема, згідно договору (т.2 а.п.102), захисник ОСОБА_9 взяв на себе зобов`язання надавати ОСОБА_6 послуги по питанню захисту його прав і законних інтересів при подачі апеляційної скарги. Визначили, що дія договору припиняється за письмовою заявою клієнта, проте з такою заявою ОСОБА_6 до захисника не звертався.

Крім того, дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області визнано недоведеними доводи скарги ОСОБА_6 щодо припинення договірних відносин на надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_9 в листопаді 2016 року, що підтверджується рішенням про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 10 січня 2018 року (т. 3, а.с. 53-58).

Отже, на час розгляду Апеляційний судом Сумської області апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , повноваження останнього на здійснення захисту засудженого ОСОБА_6 були належним чином посвідченими.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання засудженого ОСОБА_6 як на нововиявлену обставину на те, що в наслідок неналежного виконання захисником своїх обов`язків, що виразилась в неповідомленні обвинуваченого про розгляд справи та суд про поважність причин його неявки, були порушені його права на судовий захист, виходячи з такого.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом апеляційної інстанції досліджувалось питання належного сповіщення обвинуваченого ОСОБА_6 та, з урахуванням всіх обставин, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розглянути справу за відсутності обвинуваченого.

Так, після скасування ВССУ ухвали Апеляційного суду Сумської області від 17 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 в зв?язку необґрунтованим та невмотивованим застосуванням апеляційним судом ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 та призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 жодного разу, за період з січня 2017 по 03 квітня 2018 року, не з?явився в судові засідання до апеляційного суду.

При цьому, справа перебувала на розгляді в апеляційному суді з 04 січня 2017 року, розгляд апеляційних скарг неодноразово відкладався апеляційним судом переважно через неявку в судове засідання ОСОБА_6 , - 8 вісім раз, який був належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження розписками про отримання поштових повідомлень (т. 2, а.с. 205, 218-219, 229-230, 241-242, 248-249, 260-261, 271-272, 310-311) і його явка, на той момент, в апеляційний розгляд була обов?язкова, оскільки в провадженні, крім апеляційної скарги захисника були наявні і апеляційні скарги потерпілого та прокурора, в яких ставилося питання про погіршення становища обвинуваченого.

В судове засідання призначене на 03 квітня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_6 який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (а.с. 310) повторно не з`явився, і оскільки поважність неявки жодними документами підтверджена не була, він не був безпосереднім апелянтом, а прокурор з потерпілим відмовилися від своїх апеляційний скарг, тому колегія суддів прийняла рішення про розгляд апеляційної скарги захисника без участі обвинуваченого.

Що стосується встановлення дисциплінарною палатою кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Сумської області порушень адвокатом ОСОБА_9 присяги адвоката України, ст.ст. 20, 21, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 14, 18, 26, 27 Правил адвокатської етики, за які його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів також не вважає ці обставини нововиявленими, в розумінні ст. 459 КПК України, як на цьому наполягає засуджений ОСОБА_6 ,

Так, при винесенні рішення про притягнення адвоката ОСОБА_9 до відповідальності, дисциплінарна палата виходила з того, що адвокат ОСОБА_9 повинен був обговорити з ОСОБА_6 питання про оскарження ухвали суду в касаційному порядку, скласти та подати касаційну скаргу до Верховного Суду, однак не зробив цього.

Колегія суддів зазначає, що притягнення захисника до дисциплінарної відповідальності за неподання касаційної скарги, не є нововиявленою обставиною і жодним чином не доводить неправильність ухвали апеляційного суду, під час постановлення якої захисник брав участь.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на те, що в Апеляційному суді Сумської області брав участь захисник ОСОБА_9 , тоді як фактично в суді першої інстанції, адвокат на прізвище ОСОБА_9 , тобто в процесі брав участь інший адвокат, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в даному випадку це проста помилка суду першої інстанції в написанні однієї букви в прізвищі захисника, і аж ніяким чином не є ново виявленою обставиною.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ті обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, як на підстави для перегляду ухвали суду за нововиявленими обставинами, фактично мають характер повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні та вимоги їх переоцінки щодо події кримінального правопорушення, винуватості у вчиненні інкримінованого злочину та правової кваліфікації, що суперечить положенням п.1 ч.1 ст. 7 КПК України, зокрема такій засаді кримінального провадження як верховенство права, яке передбачає принцип юридичної визначеності, відповідно до якого, якщо суди остаточно вирішили справу, їхнє рішення не повинно братися під сумнів, жодна із сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового судового рішення.

При цьому колегія суддів також у відповідності до ч.5 ст.9 КПК України враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, в якому зокрема зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Таким чином, враховуючи наведене, колегія суддів не вважає викладені у заяві засудженого ОСОБА_6 обставини нововиявленими, тобто такими що не були відомі апеляційному суду на момент апеляційного перегляду вироку відносно ОСОБА_6 та такими, що доводять неправильність ухвали, тому в колегії суддів відсутні підстави до задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.459, 460, 462, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Відмовити засудженому ОСОБА_6 в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Сумської області від 03 квітня 2018 року якою вирок Сумського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_6 залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання копії ухвали апеляційного суду.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3