ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/404/19 Справа № 711/9433/18 Категорія: ч.4 ст.399 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 вересня 2019 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2019, якою клопотання прокурора задоволено частково, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2019, клопотання прокурора задоволено частково, змінено обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 вересня 2019 року запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 20 години до 07 години наступного дня та з покладенням на нього строком до 16 листопада 2019 року включно наступних обов`язків:

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- не спілкуватися зі свідками та потерпілим по кримінальному провадженні окрім випадків проведення за участю вказаних осіб процесуальних дій в рамках кримінального провадження;

- не відлучатись із м. Черкаси без дозволу суду;

- прибувати кожної другої та четвертої середи місяця о 09 год. 00 хв. (крім вихідних та святкових днів), а також за першим викликом до Придніпровського районного суду м. Черкаси за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 316.

Роз`яснено обвинуваченому, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0, 25 до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції апелянт потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Скасувати Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/9433/18 від 17 вересня 2019 року, якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17 вересня 2019 року обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 з 20 години до 07 години наступного дня.

2. Ухвалити нову Ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - задовольнити.

Дослідивши матеріали провадження приходжу до висновку, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2019 апеляційному оскарженню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Згідно рішення від 13.06.2019 року Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини другої статті 392 Кодексу в частині неможливості окремого апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою не гарантують особі ефективної реалізації конституційного права на судовий захист, не відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), не забезпечують справедливого балансу інтересів особи та суспільства, а тому суперечать вимогам статей 1, 3, 8, 21, 29, частини першої статті 55 Основного Закону України.

Таким чином, враховуючи Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року, вважаю, що оскарженню в апеляційному порядку підлягає лише ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інші ухвали в тому числі про відмову в продовженні строку тримання під вартою окремому оскарженню не підлягають.

За таких обставин вважаю, що слід відмовити апелянту ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження, оскільки ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2019 не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст.392, ч.4 ст.399 КПК України,

у х в а л и в :
Відмовити апелянту ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.09.2019, якою клопотання прокурора задоволено частково, та змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 286 КК України.

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2