ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000476 від 18 липня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельник, Вінницької області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

захисника - ОСОБА_11 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2018 року, у світлий час доби, о 13 годині 00 хвилин в м. Одесі, в Малиновському районі, водій автопоїзду ОСОБА_3 , у складі тягача «Renault 400.18», р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа BROSHUIS 3UCC39EU, р.н. НОМЕР_2 , здійснював рух по другій смузі для руху вул. Мельницька, з боку вул. С. Ріхтера в напрямку вул. В. Стуса. Будучи неуважним, не стежачи за дорожньою обстановкою, в умовах мокрого асфальтного покриття проїзної частини навпроти буд. № 39 вул. Мельницька ОСОБА_3 , не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, яка б дозволяла безпечно керувати ним та контролювати його рух, застосував гальмування, в результаті якого напівпричеп BROSHUIS 3UCC39EU, р.н. НОМЕР_2 в процесі заносу перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo 740», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював рух по другій смузі проїжджої частині вул. Мельницька, у зустрічному з автомобілем «Renault 400.18» напрямку.
Своїми діями водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п. п. 1.2., 2.3 (б), 12.1., 11.4., 34. 1.3 «Правил дорожньою руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), які вказують на те, що:
п. 1.2. «В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів»;
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
11.4. «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»;
34. «Дорожня розмітка.
п. 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;
Лінії 1.1 і 1.3 дорожньої розмітки перетинати забороняється».
В результаті дорожньо-транспортної події пасажирка автомобіля «Volvo 740», ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 953-1987/2018 від 20/07/2018 встановлено, що у ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітки. Множинність, масивність, локалізація та механізм утворення ушкоджень свідчать про те, що ушкодження у ОСОБА_12 могли бути спричинені в результаті ДТП в середині салону автомобіля. Смерть ОСОБА_12 знаходиться в причинному зв`язку з наявною у неї відкритою черепно-мозковою травмою у вигляді переломів кісток черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку та мозочку, крововиливів в шлуночки мозку.
Водій автомобіля «Volvo 740» ОСОБА_7 також отримав тілесні ушкодження. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1466 від 26.07.2018, у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом 8 ребра зліва, який супроводжувався лівобічним гемопневматораксом та пневмомедіастінумом, садно в області лівого підребер`я, закритий вивих основних фаланг 1-4 пальців правої стопи, синці правого плеча, правого передпліччя, лівого плеча, області лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, області лівого колінного суглобу з переходом на передню поверхню лівої гомілки. Вказані ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, якими могли бути частини салону легкового автомобіля в умовах ДТП. Враховуючи дані медичної документації слід вважати, що ушкодження виникли незадовго до звернення за медичною допомогою, тобто могли бути спричинені 17.06.2018. Перелічені ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Відповідно до висновку експерта № 723-А від 27.07.2018 для заданого комплексу вихідних даних та обставин події, зазначених в постанові про призначення судової експертизи у діях водія автомобіля «Renault 400.18» у складі з напівпричепом BROSHUIS 3UCC39EU, ОСОБА_3 убачаються невідповідності вимогам п. 12.1. Правий дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цього ДТП.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. Так, зазначив, що17 червня 2018 року, в обідній час, він їхав з ОСОБА_13 до Одеси, на справному автомобілі, який був не його, він взяв його в оренду, в той час йшов дощ, здійснюючи рух він застосував гальмування, в результаті чого його напівпричеп занесло, він прийняв в право, в процесі заносу його напівпричепперекрив всю дорогу, в наслідок чого з легковим автомобілем трапилось ДТП. Від удару автомобіль Вольво відскочило в право, він зупинився та вибіг допомогти. Перехожі викликали швидку, яка забрала ОСОБА_14 потім водія. Далі його забрали на експертизу. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше не судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, за вчинення злочину необережної форми вини,продовжує відшкодовувати заподіяну потерпілим шкоду,та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без відбування покарання, із застосуванням ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Також, беручи до уваги вказані вище конкретні обставини кримінального правопорушення, тяжкість наслідків від допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілої, суд вважає, що навіть із врахуванням необережної форми вини, не призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде явно несправедливим внаслідок його м`якості, та суд не вбачає обставин, за яких призначення додаткового покарання позбавить обвинуваченого джерел до існування чи інших виключних негативних наслідків для його родини.

Отже, суд надходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На переконання суду таке покарання, основне і додаткове в сукупності, буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування склали:

-1287 гривень 00 копійок за проведення автотехнічної експертизи, з дослідження технічного стану автомобіля «Volvo 740», р.н. НОМЕР_3 , в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № 651-А від 27.07.2018.
-1287 гривень 00 копійок за проведення автотехнічної експертизи, з дослідження технічного стану тягача «Renault 400.18», р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа BROSHUIS 3UCC39EU, р.н. НОМЕР_2 , в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № 650-А від 27.07.2018.
-4290 гривень 00 копійок за проведення транспортно-трасологічної експертизи, з дослідження механізму зіткнення транспортних засобів, в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № 649-А від 25.07.2018.
-1716 гривень 00 копійок за проведення автотехнічної експертизи, з дослідження обставин та механізму зіткнення транспортних засобів, в Одеському НДЕКЦ МВС України, висновок експерта № 723-А від 27.07.2018.
У відповідності до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати за проведення вказаних експертиз, в сумі 8580 гривень 00 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 , на користь держави.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявлених цивільних позовів, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_8 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_8 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином. Та просив стягнути з ОСОБА_15 , на користь ОСОБА_8 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.
Крім того, потерпілим ОСОБА_7 до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_7 100000 (сто тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином та 64656 (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень, майнової шкоди. Та просив стягнути з ОСОБА_15 , на користь ОСОБА_7 100000 (сто тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в задоволені позову ОСОБА_8 , в частині стягнення з ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 250000 гривень просив відмовити. Також, просив відмовити в задоволені позову ОСОБА_7 , в частині стягнення з ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином в розмірі 100000 гривень, та майнової шкоди у розмірі 64656 гривень.
Розмір моральної шкоди потерпілий ОСОБА_8 обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 , загинула його матір - ОСОБА_12 , і через це він зазнав суттєвих немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями через смерть близької йому особи за травмуючими обставинами. В його житті відбулись негативні зміни: щоденні думки про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади переслідують його до теперішнього дня, постійно трапляються тяжкі сновидіння, не проходять емоційна напруга, дратівливість, реакції замикання, бажання уникнути контактів та неможливість вести сталий образ життя. Найбільших страждань він зазнав через втрату близької особи, з якою він спілкувався декілька разів на день, її передчасну смерть, та через страшні обставини, через які вона пішла з життя, її страждання та його безсилля щось виправити.
Розмір моральної шкоди потерпілий ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що внаслідок дій обвинуваченого ОСОБА_3 , він втратив близьку людину, зазнав фізичний біль та моральні страждання, втратив власність.
Моральні втрати, які він зазнав через злочин, скоєний ОСОБА_3 для нього є дуже суттєвими. Обставини події, її наслідки є для нього тяжкою психічною травмою. Він втратив нормальний спосіб життя та вимушений до теперішнього часу докладати значні зусилля для організації свого життя. В його житті відбулись негативні зміни: щоденні думки про страшну подію, негативні переживання та спогади переслідують його до теперішнього дня, постійно трапляються тяжкі сновидіння, емоційна напруга, дратівливість, є реакції замикання (йому тяжко спілкуватися з близькими та знайомими, з`явилося бажання уникнути контактів та неможливо вести сталий спосіб життя. Внаслідок отриманих травм він також зазнав фізичного болю та моральних страждань.
Суд не вбачає підстав для залучення страховика в якості співвідповідача за цивільними позовами, оскільки позивачі із позовними заявами до страховика не зверталися, а звернулися із вимогою про відшкодування шкоди безпосередньо до заподіювача шкоди та власника джерела підвищеної небезпеки.
Зазначене ґрунтується на вимогах закону та правових позиціях з цього питання Верховного Суду України, яким у постанові від 20 січня 2016 року за результатами розгляду справи № 6-2808цс15, зроблено правовий висновок про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. При цьому, як прямо зазначено у згаданій постанові Верховного Суду України, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Враховуючи відсутність клопотань про залучення у якості відповідача страховика з боку потерпілих, які скористались своїм абсолютним правом на заявлення вимог про відшкодування шкоди її заподіювачем та власником джерела підвищеної небезпеки, суд позбавлений можливості самостійно залучити страхову компанію у якості відповідача за цивільними позовами.
Дослідивши докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.
Розмір майнової шкоди потерпілий ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що вона складається з вартості автомобіля „Volvo 740 , р.н. НОМЕР_3 , розходів на оцінку вартості матеріального збитку та повідомлення.
Потерпілим ОСОБА_7 в обґрунтування цивільного позову було надано звіт №23-08-18, складеним фахівцем ТОВ „АВТО ОДЕКС, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого ДТП, визначено в сумі 62 942 грн. 40 коп. (шістдесят дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 40 коп., також були надані квитанції які підтверджують витрати пов`язані з оцінкою пошкодженого транспортного засобу, зокрема він сплатив за договором №23-08-18 від 16.08.2018 р. 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. 00 коп., та повідомлення ним сплачено 115 грн. 45 коп. та 92 грн. 45 коп.
Загальний розмір витрат за чеками та квитанцією, долученими до цивільного позову судом розрахований та становить 1707 грн. 90 коп. та відповідно до звіту №23-08-18, складеним фахівцем ТОВ „АВТО ОДЕКС, вартість матеріального збитку, завданого власнику „Volvo 740 , р.н. НОМЕР_3 пошкодженого при ДТП, визначено в сумі 62 942 грн. 40 коп.
Також суд бере до уваги, що ОСОБА_3 частково відшкодував ОСОБА_7 10000 гривень, відповідно до наданих суду квитанцій № 0287 від 20.09.2019 р., № 0254 від 19.09.2019 р.
Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 документально підтверджений розмір матеріальної шкоди, в загальній сумі 54656 грн. Таким чином, з урахуванням часткового відшкодування шкоди, цивільний позов підлягає частковому задоволенню в цій частині.
Щодо вимог цивільних позивачів про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого та власника джерела підвищеної небезпеки судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , були спричинені моральні страждання через смерть рідної йому людини, його матері, що потягло душевні страждання, що порушило його нормальний життєвий ритм.
Судом також об`єктивно встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , були спричинені моральні страждання через смерть близької йому особи, та були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, що потягло необхідність лікування та реабілітації, що порушило його нормальний життєвий ритм.
Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про заподіяння потерпілим з вини обвинуваченого моральної шкоди.
Також, суд враховує суб`єктивне відношення обвинуваченого до вчинених дій, що виразилось у не байдужому ставленні до наслідків скоєного злочину, зацікавленості в стані здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , зокрема ОСОБА_3 через його знайомого ОСОБА_16 було передано ОСОБА_8 22000 грн. на лікування ОСОБА_7 , та 75000 грн. та 200 доларів США на поховання ОСОБА_12 , вказане добровільне відшкодування завданого збитку на думку суду також вплинуло на глибину моральних страждань потерпілих.
Суд вважає, що враховуючи наявність моральної шкоди, обставини справи, враховуючи характер і тривалість страждань, які отримали позивачі в зв`язку з втратою близької, рідної людини, істотність вимушених змін у життєвих стосунках у зв`язку з втратою близької, рідної людини, та фізичного болю якого зазнав ОСОБА_7 , матеріальне становище винної особи, його відношення до вчинених дій, що виразилось у не байдужому ставленні до наслідків скоєного злочину, розумність, виваженість та справедливість, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовів в цій частині, на думку суду, відшкодування моральної шкоди у розмірі 240 000 грн. потерпілому ОСОБА_8 , так як ОСОБА_3 частково відшкодував ОСОБА_8 10000 гривень, відповідно до наданих суду квитанцій № 0255 від 19.09.2019 р., № 0288 від 20.09.2019 р..та відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. потерпілому ОСОБА_7 , буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.

А в цілому позовні вимоги потерпілих підлягають частковому задоволенню.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки.
У відповідності до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 07 листопада 2019 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2019 року (справа №522/10625/18, №1-«кс»/522/10897/18), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати заборону права відчуження вказаного майна, накладену на: Автомобіль «Renault 400.18» р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_15 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 видано 12.07.2007 року. Кузов VF622GVA0C0032925; Напівпричеп «BROSHUIS 3UCC39EU», р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_15 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 видано 12.08.2014 року. Кузов XL93000BR4L007927; Автомобіль «Volvo 740» р.н. НОМЕР_3 , належить ОСОБА_7 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 видано 26.09.2017 року. Кузов YV1744773J2257448.
Речові докази, а саме:

-CD диск, з відеозаписом, який було зафіксовано на камері зовнішнього відео спостереження з ТОВ «СпецГрупп», розташований в м. Одесі, на вул. В. Стуса, буд. 2Б, на якому зафіксовано події безпосередньо до події ДТП, - зберігати у матеріалах вказаного провадження.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 240000 (двісті сорок тисяч) гривень.
В іншій частині в задоволенні позову, - відмовити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 54656 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 100000 (сто тисяч) гривень.
В іншій частині в задоволенні позову, - відмовити.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів ОНДЕКЦ МВС України, для проведення експертиз, а саме: автотехнічної експертизи, висновок експерта № 651-А від 27.07.2018, автотехнічної експертизи, висновок експерта № 650-А від 27.07.2018, транспортно-трасологічної експертизи, висновок експерта № 649-А від 25.07.2018, автотехнічної експертизи, висновок експерта № 723-А від 27.07.2018, у сумі 8580 (вісім тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1