УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши матеріали клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2019 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному, в якому просить змінити запобіжний захід тримання під вартою домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби або визначити розмір застави на рівні мінімального, враховуючи сімейний стан підозрюваного.

В клопотанні посилається на те, що у провадженні старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0000528 від 23.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 301, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України. ОСОБА_5 , підозрюваному за ч. 5 ст. 301 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, як й строк досудового слідства, що є неправомірним з огляду на те, що у даному кримінальному провадженні виконанні усі необхідні слідчі дії для повного та всебічного розслідування.Як захисник підозрюваного ОСОБА_5 , вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави є занадто суворим.Ризики, передбачені ст.177 КПК України стороною обвинувачення не підтверджуються. Підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення, не має.ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у підозрюваного не має можливості, скоювати нові злочин останній не збирається. ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, роботу, має родину, одружений, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.Вважає, що застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби за постійним місцем проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , або визначення застави буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.Так, в повідомленні про підозру ОСОБА_5 , в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу, ніяким чином не зазначено та не обґрунтовано наявності обставин застосування ОСОБА_5 насильства чи погрози його застосування, не вказано, у чому виразилося насильство чи погрози, як вони проявлялися та при яких обставинах, в якому вигляді та до кого саме застосовувалися.Звертає на себе увагу й та обставина, що іншому фігуранту даного кримінального провадження - підозрюваному за більш тяжкими статтями КК України: ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України, диспозиції яких прямо передбачають застосування насильства до потерпілих, ОСОБА_7 ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.02.2019 року було визначено розмір застави. Дане рішення навіть не було оскаржене в апеляційному порядку стороною обвинувачення, що вказує на законність застосування застави іншій особі за аналогічним чи навіть більш тяжким звинуваченням. Не визначення за таких умов застави ОСОБА_5 буде чітко вказувати на явну упередженість до його особи з боку державних органів.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали клопотання, на підставах зазначених у ньому, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби або визначити заставу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, тому існують ризики ухилення його від суду, продовження злочинної діяльності, а також впливу на свідків і потерпілих. Прокурор вважав, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки,вказав, що зазначені ризики існували на час обрання запобіжного заходу, що підтверджено ухвалами судів першої та другої інстанцій та не зменшились на даний час. Тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання мають бути додані: копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Як свідчать матеріали клопотання, що 01.08.2019 прокурором ОСОБА_3 було отримано копію вказаного клопотання з доданими до нього додатками, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.13).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000528 від 23.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 301, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 301, ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 152 КК України у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ..

24.02.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 301 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 24.02.2019 до ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання, який продовжено ухвалою від 21.06.2019 р.

Так, захисником подано клопотання про зміну запобіжного заходу після спливу тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що відповідає вимогам ст.201 КПК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що в рамках вказаного кримінального провадження, підозрюваному за ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 28.02.2019 року обрано запобіжний захід з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Системний аналіз цих положень дає підстави для висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам: переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання встановленню істини у справі, незаконного впливу на учасників процесу, продовження злочинної діяльності.

Під час судового розгляду прокурором не надано будь-яких матеріалів і відомостей щоб свідчили про неможливість застосування до підозрюваного альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у виді застави .

Хоча ОСОБА_8 на думку прокурора , причетний до вчинення тяжкого злочину, однак на час розгляду клопотання відсутні відомості про те, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень настали будь-які тяжкі наслідки, зокрема: тілесні ушкодження, великі або особливо великі матеріальні збитки, а також щодо тиску з його боку на свідків та потерпілих. Будь-яких даних з цього приводу прокурором не надано. Провина підозрюваного ОСОБА_5 за інкримінованими статтями ще не встановлена судом, тому діє презумпція невинуватості відповідно до ст.62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у рішеннях «Гюсеїн проти Туреччини», від 08.08.2006 року, «Биков проти Росії» від 10.03.2009 року, Мамедова проти Росії», від 01.06.2006 року, «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року констатував порушення Європейської конвенції з прав людини у разі не наведення доказів наявності підстав тримання особи під вартою, а лише їх перерахування, при цьому ознаки вини особи та серйозність покарання самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження позбавлення волі протягом тривалого періоду, мотивування якого з очевидним порушенням презумпції невинуватості за жодної обставини не може слугувати за правомірну підставу для позбавлення волі. У справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року ЄСПЛ указав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції було констатоване і в рішеннях «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року та «Цигоній про України» від 24.11.2011 року, оскільки при продовженні термінів тримання під вартою використовувались стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи та не було розглянуто можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, що свідчить про стійкі соціальні зв`язки, відсутність судимостей та будь-яких порушень як підозрюваного за час досудового розслідування, що в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених п.п. 2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК, на теперішній час, враховуючи термін перебування під вартою ОСОБА_5 з лютого 2019 року не доведено, допитані потерпілі, докази впливу на них та свідків, а також дані щодо знищення чи спотворення доказів, перешкоджання кримінальному провадженню, можливістю вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити з боку підозрюваного не представлені, тому такі ризики видаються абстрактними, а також не доведено, що на теперішній час, жоден з більш м`яких запобіжних заходів застосувати до ОСОБА_9 неможливо.

Виходячи з викладеного, а також доцільності застосування подальшого тримання під вартою вважаю, що вказані обставини дають підстави вирішення питання про зміну запобіжного заходу на заставу.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у межах, передбачених п.5 ст.182 цього Кодексу, щодо осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів залежно від ступеня тяжкості (від та до відповідних розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Згідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Нормами ч. 5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється розмір застави від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

При цьому вважаю, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді застави в межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 194, 196,201, 370, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на заставу.

Розмір застави ОСОБА_5 ., визначити у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153 680 (сто п`ятдесят три шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: р/р 5950 в ДКСУ м.Київ, код ЗКПО - 26304855, МФО -820172, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава за ОСОБА_5 , № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по-батькові платника застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент в продовж дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

5) здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомлений не з*явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 08.08.2019 року о 16.55 год.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м. Полтави ОСОБА_1