справа №619/724/19
провадження №1-кс/619/1901/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , в особі представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2019 про закриття кримінального провадження.

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року ОСОБА_3 , в особі представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , звернувся в суд зі скаргою на постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2019 про закриття кримінального провадження №0001844 від 13.12.2018, в якій просить скасувати зазначену постанову слідчого.
В обґрунтування скарги вказано, що слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 постановою від 21.08.2019 прийнято рішення про закриття за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження №0001844, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2018, за ч. 1 ст. 382 КК України за заявою представника потерпілого ОСОБА_3 про те, що засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 07.11.2014 ОСОБА_6 протягом тривалого часу не виконує вирок суду в частині зобов`язання здійснювати щомісячні платежі в розмірі 250 Євро на користь потерпілого ОСОБА_3 .
Рішення про закриття кримінального провадження слідчий обґрунтувала тим, що досудовим розслідуванням проведено певний комплекс слідчих дій, за результатами яких встановлено, що в діях засудженого ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, так як не вбачається прямого умислу, спрямованого на умисне невиконання чи ухилення від виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Заявник вважає, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято передчасно без всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин справи, а висновки слідчого ОСОБА_5 є хибними та не відповідають фактичним обставинам справи, суперечать судовій практиці Верховного Суду.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Натомість слідчий Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , не провівши належним чином досудове розслідування прийшла до висновку, що засуджений ОСОБА_6 має намір сплачувати кошти потерпілому за вироком суду, але він не працює, джерел доходу не має, живе за рахунок дружини і батьків, майна у власності не має, а отже в його діях відсутній прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення.

21.08.2019 засудженого ОСОБА_6 допитано в якості свідка, його покази покладено в обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження і в той же день 21.08.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Згідно аналізу положень п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані, зокрема, з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, отже з метою виконання вимог, передбачених ст. 91 КПК України та дотримуючись вимог ст. 223 КПК України слідча зобов`язана була провести інші слідчі (розшукові) дії, спрямовані на перевірку показів ОСОБА_6 та отримання доказів кримінального правопорушення з інших допустимих джерел.

Якщо засуджений ОСОБА_6 , мотивуючи невиконання судового рішення тим, що не має джерела доходу, а живе за рахунок жінки та батьків, слідча з метою перевірки таких показів зобов`язана була викликати та допитати його батьків, допитати дружину ОСОБА_6 , батьків дружини та сестру дружини, так як він (з його показів та з довідки Солоницівської селищної ради № 02-2354 від 26.02.2019) постійно проживає разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, в цій частині залишилося без виконання відповідне письмове клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 від 08.01.2019, хоча слідчий і зазначала у листі-відповіді про те, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, оскільки викладені в ньому вимоги мають значення для виконання завдань кримінального провадження.

У вироку Дрегачівського районного суду від 07.11.2014 зазначено, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але водночас заявляє слідчому Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про те, що сам перебуває на утриманні дружини і батьків, хоча в межах досудового слідства слідчим отримано і долучено до матеріалів кримінального провадження фотокопію його трудової книжки серії НОМЕР_1 із записом про те, що ОСОБА_6 прийнято на посаду пресувальника приватної фірми «Алекс-3», згідно наказу від 10.06.2014 року. Записи про звільнення відсутні.

Вимогу щодо перевірки працевлаштування і отримання заробітної плати ОСОБА_6 в ПФ «Алекс-3» також було заявлено представником потерпілого у вищезгаданому клопотанні від 08.01.2019, яке залишено без виконання.

Без виконання також залишилися вимоги клопотання про встановлення наявності у власності ОСОБА_6 транспортних засобів, земельних ділянок, не долучено до матеріалів провадження довідку про наявність чи відсутність у ОСОБА_6 нових судимостей і інше.

Відповідно до приписів Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині на чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Отже слідча зобов`язана була під час розслідування перевірити наявність майна у власності дружини засудженого ОСОБА_6 та період його набуття.

Також слід звернути увагу на наявну в матеріалах кримінального провадження фотокопію трудової книжки ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 , відповідно до якої з 30.01.2014 відсутні записи про її працевлаштування, а отже стає дивним те, як засуджений ОСОБА_6 може перебувати на утриманні дружини, яка не працює.

Вказані факти дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_6 у своїх показах, наданих ним в якості свідка, очевидно лукавить та намагається ввести слідство в оману з метою уникнути кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення.

Надані засудженим ОСОБА_6 до протоколу допиту в якості свідка документи про часткове відшкодування завданих злочином збитків потерпілому ОСОБА_3 не можна вважати виконанням вироку суду, так як вони були здійснені до винесення вироку і ніяк не стосовно зобов`язання за вироком суду сплачувати щомісячно додаткові витрати у зв`язку із втратою потерпілим ОСОБА_3 роботи внаслідок отримання тяжких тілесних ушкоджень.

Щодо правового аналізу, яким слідчий Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 обґрунтовує відсутність в діях засудженого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, заявник зазначає про наступне.

Слідчий Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області очевидно помиляється в тому, що обов`язковою ознакою цього злочину є наявність суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, адже склад цього кримінального правопорушення є формальним.

Суспільно-небезпечні наслідки полягають в тому, що невиконання судових рішень набуває грандіозних масштабів і вже є реальною загрозою дотримання верховенства права в України та шкодить репутації суду.

Слідчий Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області також хибно посилається на відсутність у діях ОСОБА_6 прямого умислу, так як невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча і відкрито й не відмовляється від виконання судового рішення, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Матеріали кримінального провадження містять усі необхідні ознаки завуальованого характеру ухиляння засудженого ОСОБА_6 від зобов`язання за вироком суду, так: він не є особою з інвалідністю, не має тяжких захворювань, має посвідчення на право керування транспортним засобом, але тривалий час умисно не працевлаштовується, щоб не здійснювати відшкодовування потерпілому завданих збитків; дає неправдиві покази про утримання малолітньої дитини і про те, що сам перебуває на утриманні дружини, яка не працює; на його адресу неодноразово державним виконавцем міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ України направлялись виклики та повідомлення в межах виконання відкритих виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими Дергачівським районним судом Харківської області відповідно до вищезгаданого вироку відносно ОСОБА_6 , але останній злісно ухиляється від виконання приписів державного виконавця, місце його перебування не встановлено, у зв`язку з чим в межах виконавчого провадження було об`явлено розшук боржника ОСОБА_6 , який результатів не приніс і виконавчі листи 20.06.2019 було повернуто стягувачеві з підстав не розшуку боржника.

Наявність чи відсутність у власності засудженого майна, на яке можливо звернути стягнення не має суттєвого значення для кваліфікації дій винної особи за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки особа будучи зобов`язана рішенням суду, що набрало законної сили, вчинити певні дії, умисно утримується від їх учинення тобто об`єктивна сторона злочину полягає у формі протиправної бездіяльності, яка тривала протягом певного періоду часу.

Такої правової позиції дотримується і Верховний суд, яка викладена в рішенні ККС ВС у справі № 319/841/16-к (провадження № 51-819км18) від 14.05.2019 року.

Таким чином у слідства були усі підстави для складання відносно ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру його у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, подав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить їх задовольнити.
Слідчий СВ Дергачівського ВП ГУНП Харківської області ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів скарги, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
В провадженні СВ Дергачівського ВП ГУНП України в Харківській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001844 від 13.12.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
21.08.2019 року слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 ухвалено постанову про закриття кримінального провадження №0001844 від 13.12.2018, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального злочину на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Приорітетним завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчі (розшукові) дії, вимоги до них та порядок проведення, викладені в главі 20 КПК України. Зокрема ч. 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При дослідженні матеріалів скарги слідчим суддею було встановлено, що слідчим ОСОБА_5 перевірка обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 , в особі представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 40 КПК України, якщо і була проведена, то поверхнево, не всебічно і не повно, а відтак рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, постанова підлягає скасуванню з підстав, викладених у скарзі представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 , в особі представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2019 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 21.08.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001844 від 13.12.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0001844 від 13.12.2018 повернути до СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1