Справа №487/3939/19
Провадження №1-кс/487/4802/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2019 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001446 від 09.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
14.06.2019 року слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївської області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене 07.06.2019 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск S/n WCAYUL470564 1 шт. Підставою для внесення клопотання стало те, що вказані речі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також той факт, що при поверненні володільцю вони зможуть їх знищити або приховати.

Слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області до судового засідання не з`явився.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0001446 від 09.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, за фактом розтрати майна посадовими особами Служби автомобільних доріг у Миколаївській області та заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем у змові з посадовими особами ТОВ «Будівельне підприємство «Дорсервіс».

Органом досудового розслідування встановлено, що 22.10.2018 між Службою автомобільних доріг у Миколаївській області (), юридична та фактична адреса м. Миколаїв, вул. Г. Петрової, 2А та ТОВ "Будівельне підприємство "Дорсервіс" (), юридична та фактична адреса м. Миколаїв, пров. Очаківський, буд. 30, укладено договір 49-Б на суму 34 950 000,00 грн. Додатковими угодами суму було зменшено с початку до 17 190 576,00 грн., а потім до 15 179 576,00 грн. Одночасно, додатковою угодою було продовжено строк дії договору до 29.03.2019. Предмет договору експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення М-14 Одеса Мелітополь Новоазовськ (на м. Таганрог), км 129+168 км 139+716 і Н-14 Олександрівка Кропивницький - Миколаїв, км 235+650 км 239+273 в межах міста Миколаєва та територіальних доріг загального користування державного значення Березанського, Веселинівського, Миколаївського та Очаківського районів Миколаївської області. Згідно актів виконаних робіт, на рахунок підрядника перераховано грошових коштів на суму 15 179 586.00 грн.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на посаді першого заступника начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області. З метою відведення підозр щодо своєї причетності, останній залучив до злочинної діяльності посадових осіб САД у Миколаївській області, а саме: заступника начальника з виробничої діяльності САД у Миколаївській області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , В посадові обов`язки якого входить приймання робіт шляхом підписання актів виконаних робіт; провідного інженера відділу технічного контролю якості та новітніх технологій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , В посадові обов`язки якого входить здійснення технічного нагляду за виконанням робіт; головного бухгалтера САД у Миколаївській області ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , в посадові обов`язки якої входить ведення бухгалтерської документації, а також підписання платіжних доручень, для подальшого перерахування грошових коштів підприємствам-підрядникам.

Встановлено, що з метою розкрадання бюджетних коштів, за попередньою змовою з вищевказаними особами, директор ТОВ "Будівельне підприємство "Дорсервіс" ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , надав до САД у Миколаївській області акти виконаних робіт з недостовірними відомостями, а саме: в актах значно завищено показники (години) чергування. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , будучи посадовими особами, перебуваючи під впливом та за вказівкою першого заступника начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області ОСОБА_6 , підписали акти виконаних робіт, заздалегідь усвідомлюючи те, що в актах містяться недостовірні відомості. В свою чергу, ОСОБА_8 підписала платіжні доручення, в результаті чого на рахунки ТОВ "БП "Дорсервіс" було перераховано грошові кошти за роботи, які фактично не виконувались, що призвело до розкрадання бюджетних коштів та незаконного збагачення фігурантів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації наданої з КП ММБТІ нерухоме майно буд. АДРЕСА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.08.2008 № 1675, належить на праві приватної власності Державній акціонерній холдинговій компанії "Чорноморський суднобудівний завод", з часткою власності 1/1. ОСОБА_5 при виконанні посадових обов`язків використовує службовий кабінет № 34, який розташований на третьому поверсі САД у Миколаївській області за адресою м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2А, і розташований напроти дверей з написом "Приймальня".

Так, 07.06.2019 в ході обшуку за місцем місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступне: жорсткий диск S/n WCAYUL470564 1 шт.

На теперішній час у органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення у вигляді накладення арешту на зазначене вище майно.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В своєму клопотанні слідчий посилається на те, що у досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а також той факт, що при поверненні володільцю вони зможуть його знищити або приховати.

Проте суд не погоджується з таким висновком слідчого, оскільки не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Крім того, слідчим не надано доказів на підтвердження, що зазначений вище жорсткий диск визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131-132, 167, 169, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001446 від 09.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України про арешт майна, вилученого в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1