Справа № 305/262/19
Номер провадження 1-кп/305/240/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2019 Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження внесені 15.01.2019 року до ЄРДР за номером 0000039 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 11.12.2017 за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.1, ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда 2 групи, невійськовозобов`язаного, несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 15.01.2019, близько 00 години 30 хвилин, в смт. Великий Бичків, по вул. Борканюка без номера на території деревообробного цеху ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , шляхом проникнення до службового приміщення сторожа, заволоділи бувшими у користуванні чотирма колесами розмір яких 265/65 R17 на титанових дисках до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» вартістю 20 000 грн. належних ОСОБА_7 .

Так, попередньо домовившись на спільне вчинення злочину ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , маючи намір таємно заволодіти чужим майном, проникли на охоронювану територію деревообробного цеху ФОП ОСОБА_7 , після чого скориставшись тим, що сторож спить ОСОБА_4 проник до сторожового приміщення звідки таємно викрав 3 колеса бувшими у користуванні розміром 265/65 R17 на титанових дисках до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», які по черзі перекотив до огорожі території деревообробного цеху, де його чекав ОСОБА_8 і вони удвох спільними зусиллями перемістили викрадені колеса через паркан за територію деревообробного цеху після чого ОСОБА_8 через паркан покинув територію деревообробного цеху, де чекав повернення ОСОБА_4 який мав викрасти останнє четверте колесо. Повернувшись до сторожового приміщення по 4 колесо ОСОБА_4 був викритий сторожем ОСОБА_9 , який намагався перешкодити ОСОБА_4 у викраденні четвертого колеса і у останнього виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном. При цьому ОСОБА_4 із застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя і здоров`я, шляхом нанесення удару кулаком в обличчя сторожу ОСОБА_9 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синця правої пара орбітальної ділянки, які згідно висновку експерта № 4 від 23.01.2019 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, після чого викрав четверте колесо перекинувши його як і попередні 3 через огорожу території деревообробного цеху, та розпорядився викраденим в такий спосіб майном на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , 20.06.2018, близько 20 години 00 хвилин, під час проживання, в АДРЕСА_1 без номера, на території пилорами, де утримується домашнє господарство, належне фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до території пилорами, оскільки там працював по найму, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав трьох гусей належних ОСОБА_7 та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд внаслідок чого останньому заподіяно матеріальних збитків на загальну суму 2010 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжив свою злочинну діяльність та 26.07.2018, близько 23 години 00 хвилин, під час проживання в АДРЕСА_1 без номера на території пилорами де утримується домашнє господарство, належне фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до території пилорами, оскільки там працював по найму, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав дві курки належні ОСОБА_7 та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 720 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 31.07.2018, близько 21 години 00 хвилин, під час проживання в АДРЕСА_1 без номера, на території пилорами де утримується домашнє господарство, належне фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до території пилорами, оскільки там працював по найму, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав трьох півнів належних ОСОБА_7 та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 1590 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 03.08.2018, близько 22.00 год. під час проживання в АДРЕСА_1 без номера на території пилорами де утримується домашнє господарство, належне фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до території пилорами, оскільки там працював по найму, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав одну гуску належну ОСОБА_7 та у подальшому розпорядився нею на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв останньому матеріальних збитків на суму 670 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 20.11.2018, близько 03.00 год. під час проживання в АДРЕСА_1 без номера на території пилорами де утримується домашнє господарство, належне фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи вільний доступ до території пилорами, оскільки там працював по найму, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав три курки належні ОСОБА_7 та у подальшому розпорядився ними на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв останньому матеріальних збитків на загальну суму 1080 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , 06.02.2019, близько 03 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи як гість у квартирі ОСОБА_10 , розташованій за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись безпорадним станом власника квартири ОСОБА_10 , який, будучи у стані алкогольного сп`яніння, заснув, таємно, викрав з належного останньому гаманця, що лежав на тумбочці біля ліжка, грошові кошти в сумі 900 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 06.02.2019 становить 24813 гривень.

Заволодівши викраденими грошовими коштами, ОСОБА_4 покинув квартиру ОСОБА_10 . Таким чином, внаслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальних збитків на суму 24813 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 15.01.2019, близько 00 годин 30 хвилин, в смт. Великий Бичків по вул. Борканюка, без номера, на території деревообробного цеху ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , шляхом проникнення до службового приміщення сторожа, заволоділи бувшими у користуванні чотирма колесами розмір яких 265/65 R17 на титанових дисках до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» вартістю 20 000 грн. належних ОСОБА_7 .

Так, попередньо домовившись на спільне вчинення злочину ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , маючи намір таємно заволодіти чужим майном, проникли на охоронювану територію деревообробного цеху ФОП ОСОБА_7 , після чого скориставшись тим, що сторож спить ОСОБА_4 проник до сторожового приміщення звідки таємно викрав 3 колеса бувшими у користуванні розміром 265/65 R17 на титанових дисках до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», які по черзі перекотив до огорожі території деревообробного цеху, де його чекав ОСОБА_8 і вони удвох спільними зусиллями перемістили викрадені колеса через паркан за територію деревообробного цеху. Після чого ОСОБА_8 через паркан покинув територію деревообробного цеху де чекав повернення ОСОБА_4 який мав викрасти останнє четверте колесо. Однак ОСОБА_4 , будучи викритим сторожем ОСОБА_9 , відкрито із застосуванням фізичного насилля, викрав четверте колесо, про що ОСОБА_5 відомо не було.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав суду, що він працював на деревообробному цеху, що знаходиться по вул. Борканюка, в смт. Великий Бичків та належить громадянину ОСОБА_7 . ОСОБА_7 не виплачував зароблену заробітну плату, через що він знаходився у скрутному матеріальному становищі. 15.01.2019, вночі він вирішив викрасти колеса разом з дисками, що належали ОСОБА_7 попросив свого друга ОСОБА_11 допомогти йому перекинути колеса через огорожу. В момент коли повернувся у сторожове приміщення щоб забрати четверте колесо його виявив сторож ОСОБА_12 . Не заперечив, що протягом 2018 року 4 рази вчинив крадіжки домашньої птиці (3 гуски, 5 курок, 3 півні), що знаходилися на території пилорами, належної ОСОБА_7 , які в подальшому використовував як їжу для власних потреб. Також ствердив, що 06 лютого 2019 року, близько 03 години, знаходився у квартирі свого дядька, ОСОБА_10 , разом з яким вживали алкогольні напої, коли дядько заснув, він таємно викрав з гаманця 900 доларів США. У вчиненному щиро розкаюєтьсся, просить його суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки за час перебування під вартою усвідомив свої життєві помилки, обіцяє подібного не допускати.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що його товариш ОСОБА_13 попросив допомогти йому забрати колеса з пилорами ОСОБА_7 , на що він погодився. 15.01.2019, вночі ОСОБА_14 заліз через огорожу на територію пилорами, він стояв за парканом. ОСОБА_14 приносив колеса, перекидав через паркан, а він в той момент стояв біля коліс. У вчиненному щиро розкаюєтьсся, просить його суворо не карати та не позбавляти волі, обіцяє подібного не допускати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. У підготовче судове засідання, через канцелярію суду, подав письмове клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі. Як потерпілий претензій матеріального та морального характеру немає. Просить суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився. У підготовче судове засідання, через канцелярію суду, подав письмове клопотання про розгляд кримінального провадження без його участі. Як потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених немає. Просить суворо не карати обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, суд, вважає, вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.186 КК України, тобто у відкритому заволодінні чужим майном (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням в інше приміщення із застосуванням фізичного насильства; за ч.1 ст.185 КК України, у таємному заволодінні чужим майном (крадіжці); за ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному заволодінні чужим майном (крадіжці), вчиненій повторно. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне заволодіння чужим майном (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення;

Враховуючи, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими у повному обсязі у скоєнні інкримінованих їм злочинів, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачені не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали, характеризуючих особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їм злочинах при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції, оскільки вони достатньо вагомі, чіткі, узгоджені між собою, отже достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання, ухвалити рішення про можливість чи неможливість звільнення особи від покарання чи його відбування.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Разом із тим, згідно з практикою Верховний Суд (наприклад, постанова Верховного Суду від 12.07.2018 у справі № 745/398/16-к), дискреційні повноваження суду щодо призначення покарання або прийняття рішення про звільнення від його відбування мають межі, визначені змістом статей 409, 414, 438 КПК, які передбачають повноваження судів апеляційної та касаційної інстанцій скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, зокрема, коли покарання за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Таку позицію Верховний Суд висловив зокрема у постановах від 20.06.2018 у справі № 740/5424/15-к, від 05.02.2019 у справі № 753/24474/15-к та інших.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів обвинувачені визнали повністю, у вчиненому щиросердечно розкаялися, добровільно частково відшкодували шкоду, молоді за віком, що, суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення (одного епізоду) в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, являється інвалідом 2 групи. Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку до і після вчинення злочинів, та приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинені злочини у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і що, цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого. Щире каяття ОСОБА_4 та його активне сприяння слідству в розкритті злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує, як такі обставини, що є достатніми підставами для призначення ОСОБА_4 покарання наближеному до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.3 ст.186 КК України (найбільш тяжчий злочин вчинений ОСОБА_4 ) Проте суд не знаходить їх достатніми, у даному випадку, для застосування до ОСОБА_4 положень ст.75 КК України.

Крім того, як роз`яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчиняв злочини, 26 липня 2018 року, 31 липня 2018 року, 03 серпня 2018 року, та 20 листопада 2018 року, тобто після ухвалення вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року, за яким йому було призначено покарання у виді позбавлення волі та звільнено від його відбування з іспитовим строком на один рік, тому суд призначатиме ОСОБА_4 покарання за правилами, передбаченими статтею 71 КК України, частково приєднуючи покарання за попереднім вироком.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, обставин, які пом`ягшують покарання, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без його ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки таке за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. п.1 п.2 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Цивільний позов у кримінальних провадженнях відсутній.

Процесуальні витрати, у кримінальних провадженнях відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_5 у виді домашнього арешту закінчився. В ході судового розгляду клопотань про обрання такого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

за ч.2 ст.185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі

за ч.3 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 грудня 2017 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно до відбуття за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 14 лютого 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: чотири колеса до автомобіля, передані на зберігання власнику ОСОБА_7 по вступу вироку в законну силу, залишити власнику - ОСОБА_7 ; гроші - 5 (п`ять) купюр номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 5 (п`ять) гривень, 1 (одна) купюра номіналом 2 (дві) гривні, 2 купюри номіналом 1 (одну) гривню та 4 (чотири) купюри номіналом в 100 (сто) доларів США, які передано на зберігання власнику ОСОБА_10 , по вступу вироку в законну силу залишити йому як власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1