Провадження № 1-кс/592/8155/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора- ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке мотивується тим, що слідчим відділенням Сумського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 29.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
Досудовим розслідуванням з`ясовано, що невстановлені особи використовують для ведення товарного сільського господарства земельну ділянку площею 54,7949 га, розташовану на території Соснівської сільської ради Конотопського району, без документів, що посвідчують право власності чи право користування землею.
Факт самовільного зайняття земельної ділянки зафіксовано актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 02.07.2019 № 237-ДК/282/АП/09/01-19, проведеної Головним управління Держгеокадастру у Сумській області, якою встановлено, що земельна ділянка на території Соснівської сільської ради Конотопського району із кадастровим номером :04:003:0399, загальною площею 105,2261 га та цільовим призначенням 16.00 «Землі запасу» (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), частково використовується невстановленими особами для ведення господарської діяльності шляхом вирощування та обробітку сільськогосподарських культур кукурудзи, за відсутності документів, що підтверджують право користування нею.
14.08.2019 слідчим, за участю спеціалістів: головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Головного управління Держгеокадасту у Сумській області; заступника начальника управління начальника відділу стягнення боргу та роботи з безхазяйним майном управління погашення боргу ГУ ДФС у Сумській області; інженера-землевпорядника ФОП ОСОБА_5 ; агронома ТОВ «БІЛОВОД», за допомогою вимірювальної техніки супутникового геодезичного GPS-приймача «Geomaxzenith 20» с/н GMZ204310001 проведено огляд земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :04:003:0399 загальною площею 105.2261 га, розташованої на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області (поруч із с. Соснівка, за його межами).
За результатами огляду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0399 загальною площею 105,2261 га частково засаджена кукурудзою. Площа насаджень (самовільно зайнятої частини) складає 54,7949 га. Самовільно зайнята частина знаходиться ближче до земельних ділянок, що перебувають у приватній власності (вздовж південної межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0399), насадження кукурудзи на самовільно зайнятій земельній ділянці здійснені суцільно з насадженнями кукурудзи на паях, що перебувають у приватній власності та знаходяться поруч із земельною ділянкою, що оглядається (вздовж південної межі земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0399). Навколо насаджень кукурудзи взагалі відсутня будь-яка дорога. Насадження здійснені впритул до природних рубежів (рельєфних, ґрунтових, рослинних, тощо).
Таким чином, земельна ділянка є об`єктом кримінально протиправних дій (злочинного посягання), що є предметом ст. 1971 КК України, а врожай сільськогосподарської культури (кукурудзи), вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці державної форми власності, фактично є речовим доказом її самовільного зайняття для сільськогосподарських потреб у незаконний спосіб для особистого збагачення всупереч чинному законодавству України. Тобто посіви кукурудзи є матеріальними об`єктами, які доводять факт самовільного зайняття земельної ділянки, водночас являються майном, набутим кримінально протиправним шляхом.
14.08.2019 у відповідності до вимог ст. 98, 100 КПК України, земельна ділянка державної власності із цільовим призначенням 16.00 «Землі запасу» (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) з кадастровим номером :04:003:0399 загальною площею 105.2261 га, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області (за межами с. Соснівка), та посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000155.
При зайнятті земельної ділянки за відсутності відповідних правовстановлюючих документів, у особи яка засіяла таку земельну ділянку, не виникає право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію на вказаній земельній ділянці.
Крім того, відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004, відповідно до статей 90, 95, 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування витрат.
Враховуючи викладене, виникла необхідність забезпечити збереження речових доказів у кримінальному провадженні посівів сільськогосподарської культури (кукурудзи), що ростуть на самовільно зайнятій земельній ділянці, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого звернення врожаю в дохід держави, у т.ч. з метою відшкодування шкоди, завданої злочином, забезпечення виконання вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що самовільно зайнята земельна ділянка та посіви сільськогосподарської культури визнані слідчим у встановленому порядку речовими доказами, вони є доказами самовільного використання вказаної земельної ділянки, з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на даний час встановлюються, виникла необхідність у забороні будь-кому розпоряджатися будь-яким чином даними речовими доказами та використовувати їх. Тому просить накласти на них арешт.
Заслухавши думку слідчого, прокурора, вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, 14.08.2019 року ст. слідчим СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 було винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки державної власності із цільовим призначенням 16.00 «Землі запасу» (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) з кадастровим номером :04:003:0399 загальною площею 105.2261 га, яка знаходиться на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області (за межами с. Соснівка), та посіви сільськогосподарської культури кукурудзи. (а.с. 21-22)
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, доводи слідчого та прокурора підтверджені необхідними та достатніми документами, зокрема Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом-земельної ділянки від 02.02.2019 року, протоколами огляду земельної ділянки від 13.08.2019 року та 14.08.2019 року, витягом з Державного земельного кадастру (а.с. 10-20, 32-35), тому слідчим та прокурором доведено, що вказане майно, може бути доказом злочину, та є можливість його використання у кримінальному провадженні для встановлення істини, доведення винуватості особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, підтвердження існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування, знищення посівів, їх збирання та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на даний час встановлюються, виникла необхідність у забороні будь-кому розпоряджатися будь-яким чином даними речовими доказами та використовувати їх. Тому клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, площею 54,7949 га, що ростуть на самовільно зайнятій земельній ділянці державної власності з кадастровим номером :04:003:0399, загальною площею 105,2261 га на території Соснівської сільської ради Конотопського району Сумської області, за межами с. Соснівка, шляхом заборони будь-якій особі розпоряджатися будь-яким чином даним майном та використовувати його.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Суддя ОСОБА_1