Провадження по справі № 1-кс/6503/19
У Х В А Л А

21 жовтня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , представника особи, що звернулася з клопотанням, - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-

У С Т А Н О В И В :
15.10.2018 року до слідчого судді звернувся ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року на квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження нею.

Заявник, вказавши, що він є власником квартири, навів підстави, які, на його думку, свідчать про необхідність задоволення клопотання. Так, заявник вказав, що: майно (квартира) не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, отже не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні; він сам є добросовісним набувачем майна, не є підозрюваним, обвинуваченим чи особою, що несе цивільну відповідальність у цьому кримінальному провадженні, отже на його майно не може бути накладено арешт.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України ОСОБА_4 є особою, що має право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна, оскільки є власником арештованого майна, що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та не був присутній при розгляді клопотання про його арешт.

Прокурор, слідчий в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України визначено: не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні № 0002139 від 25.05.2017 року за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпорядження нею.

Не дивлячись на те, що з дня накладення арешту на нерухому майно пройшло більше року, досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено. Сторона обвинувачення не повідомила суд про необхідність проведення певних слідчих дій чи інші підстави, які б обумовлювали необхідність у продовженні дії арешту нерухомого майна як заходу забезпечення кримінального провадження.

ОСОБА_4 не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, цивільним відповідачем та особою, майно якої підлягає конфіскації.

Даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його володільця ОСОБА_4 , який є добросовісним набувачем майна (принаймні, доказів протилежного сторонгою обвинувачення не надано), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 11.10.2018 року у кримінальному провадженні № 0002139 від 25.05.2017 року за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1