Номер провадження: 11-сс/813/1619/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 , а також захисника ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 28.08.2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 28.08.2019 року, було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі Головного управління національної поліції України в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 і було застосовано до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.10.2019 рокуіз визначенням застави у розмірі - 70 (сімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, становить 134 470 (сто тридцять чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

17.09.2019 року на вказану ухвалу захисником ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та 20.09.2019 року підозрюваним ОСОБА_7 , подані апеляційні скарги, в яких вони вказують на те, що оскаржена ухвала є незаконною і необґрунтованою з таких підстав:
- слідчим суддею не перевірена обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_7 ;
- слідчим суддею не встановлено ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України;
- слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував особу підозрюваного, його соціальні зв`язки та стан здоров`я підозрюваного.
За таких обставин, просять скасувати ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 28.08.2019 року і постановити нову ухвалу, якою признати новий розгляд у суді першої інстанції.
Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні захисник підозрюваного підтримав апеляційні скарги, просив їх задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав апеляційні скарги, просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти апеляційних скарг, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 28.08.2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 43-45), а санкція злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину при таких обставинах.

20.08.2019 року о21 годині 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку №159 по пр. Добровольського в м. Одесі, побачив припаркований електроскутер марки «AIMA Power Eagle», що належав ОСОБА_10 , вартістю 23 000 гривень, який визначив об`єктом свого злочинного умислу. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку блокування керма електроскутеру «AIMA Power Eagle», imei : НОМЕР_1 , незаконно заволодів зазначеним електроскутером. Після цього, ОСОБА_7 став переміщувати вказаний електроскутер в просторі шляхом штовхання, керуючи ним, по визначеному ним маршруту. В подальшому ОСОБА_7 розпорядився викраденим електроскутером на власний розсуд.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_10 (а.с. 9-11), показаннями свідка ОСОБА_11 (а.с. 15-18), показаннями свідка ОСОБА_12 (а.с.19-21), показаннями свідка ОСОБА_13 (а.с. 22-25), протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 (а.с. 26-29), показаннями свідка ОСОБА_14 (а.с. 30-33), протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_14 (а.с. 34-37), речовими доказами, а саме: електроскутер марки «AIMA Power Eagle» та відеозапис за 20.08.2019 року.

Окрім того, апеляційний суд також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_7 є обґрунтованою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано дійшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Не заслуговують на увагу доводи захисника про недоведеність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який би виправдовував обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, в даному кримінальному провадженні існує доведений органом досудового розслідування ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який обумовлені тим, що: ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, покарання за який передбачене у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна; підозрюваний офіційно не працевлаштований; раніше засуджений за аналогічне кримінальне правопорушення, крім того на теперішній час на розгляді в Суворовському районному суді м. Одеси перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Також слід зазначити, що відсутність, на теперішній час, фактів втечі підозрюваного, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому.

Беручи до уваги вказані обставини та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі доведеності його вини, апеляційний суд вважає, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду існує та є обґрунтованим.

При цьому, твердження сторони захисту про міцність соціальних зав`язків підозрюваного, а саме: наявність постійного місця проживання в м. Одеса, перебуванні на його утриманні двох неповнолітніх дітей 2011 та 2012 року народження, а також наявність в нього тяжких захворювань таких, як ВІЛ та вірусний гепатит-С, не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію та не спростовує необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Надані під час апеляційного розгляду характеристики, що характеризують особу підозрюваного з позитивної сторони є неспівмірними з обставинами, що підтверджують його негативну характеристику.

Так, наявність судимості та факт вчинення інкримінованого злочину під час діючого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вказують, що сталі моральні принципи та державні заборони не мають для ОСОБА_7 жодного значення при обранні моделі поведінки, а отже і не є перешкодою для втечі та вчинення нових злочинів.

Крім того, апеляційний суд враховує ті обставини, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, що дає підстави дійти до висновку про наявність ризику вчинення іншого, або аналогічного злочину.

Апеляцій суд, під час розгляду апеляційної скарги, врахвує положення ст. 5 Конвенції, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, на думку апеляційного суду, взявши до уваги обставини вчинення злочину дійшов до висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає особистий інтерес підозрюваного.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Отже, враховуючи викладені вищи обставини, апеляційний суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 206, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 28.08.2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4