Справа № 521/2703/19
Провадження по справі № 1-кп/521/842/19
У Х В А Л А
27 вересня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 04.02.2017 року за № 0000138 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3; 28 ч. 3, 317 ч. 2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3; 28 ч. 3, 317 ч. 2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3; 28 ч. 3, 317 ч. 2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3; 28 ч. 3, 317 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд розглянув питання доцільності продовження дії запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених.

Прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 тримання під вартою, обґрунтовуючи необхідність запобіганням ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_11 висловив думку про те, що суд не вправі за власною ініціативою ставити на обговорення учасників провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених. При цьому захисник посилався на висновки Конституційного Суду України, викладені у рішенні від 23.11.2017 року № 1-р/2017.

Обвинувачена ОСОБА_7 погодилась з думкою захисника.

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та їх захисники заперечували проти продовження строку дії застосованих запобіжних заходів, посилаючись на відсутність доведення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просили змінити тримання під вартою набудь-який інший запобіжний захід.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, що маються на цей час в розпорядженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено обов`язок суду незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення розглянути питання доцільності продовження обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня находження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Таким чином, сам розгляд питання щодо доцільності продовження тримання під вартою під вартою не відноситься до судової дискреції (судового розсуду). В даному випадку законом не надано суду можливості обирати між законними альтернативами, але прямо покладено обов`язок в будь-якому випадку, у тому числі і за відсутності відповідних клопотань, розглянути це питання.

Що стосується рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017 (справа № 1-28/2017), на яке посилався захисник ОСОБА_15 , то слід враховувати такі обставини.
Зазначене рішення було прийнято у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України.
Конституційним Судом України розглядалось питання і приймалось рішення 23.11.2017 року лише щодо продовження судом запобіжних заходів під час окремої стадії судового провадження підготовчого судового засідання. Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження під час судового розгляду відповідно до положень ст. 331 КПК України Конституційним Судом України не розглядалось.
Таким чином, підстави вважати, що виконуючи дії, визначені як обов`язок положеннями ст. 331 КПК України, суд вийшов за межі своїх повноважень, - відсутні.
Положеннями ст.ст. 183, 199 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується і може бути продовженим у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти визначеним законом ризикам, протягом часу ризики, що виправдовують тримання під вартою, не зменшились, або з`явились нові, а також, що з об`єктивних причин судовий розгляд не може бути заверешений до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд зважає на наявність відомостей про те, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , хоча і вважаються не судимими в силу положень ст. 89 КК України, але раніше засуджувалися за вчинення умисних злочинів. Суд враховує зазначену обставину як таку, що характеризує особи обвинувачених.

Всі обвинувачені до затримання не працювали, не були зайняті корисною справою, не мають доведеного законного джерела заробітку. Протилежні підтверджені відомості суду надані не були.

Вони не мають членів сім`ї, які б потребували виключно їх догляду. Принаймні, інших обставин, в судовому засіданні стороною захисту доведено не було.

Судом враховується, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, у складі організованої групи. За найбільш тяжкий із інкримінованих їм злочинів передбачено максимальне покарання у виді 12 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 переховувалася від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався її розшук в період з 30.10.2018 по 02.02.2019 року.

Таким чином, суд вважає, що існують ризики спроб обвинувачених переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у зв`язку з тим, що дослідження доказів (допит свідків) не розпочалося, суд не виключає існування ризику спроб обвинувачених впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, вказаних у клопотанні. При цьому стороною захисту не наведено переконливих доказів того, що зазначені ризики зникли або зменшились.

Зазначені обставини виправдовують продовження строку дії застосованих до обвинувачених запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Продовжити дію застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 25.11.2019 року включно.

Обвинувачена ОСОБА_7 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 576300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Продовжити дію застосованого відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 25.11.2019 року включно.

Обвинувачена ОСОБА_8 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 576300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Продовжити дію застосованого відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 25.11.2019 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_9 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 576300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

За умови внесення застави на обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відповідно до ст. 194 КПК України будуть покладені обов`язки; прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Наслідком невиконання обвинуваченими зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3