КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
23 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участі:
прокурора ОСОБА_6

В С ТА Н О В И Л А

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2019 продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ "Київський слідчий ізолятор" строком на 02 місяці, тобто до 04.11.2019 включно. Залишено без змін обвинуваченим раніше визначений розмір застави.
Від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на вказану ухвалу.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений просить апеляційний суд ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2019 скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м?який запобіжний захід ніж тримання під вартою, або визначити розмір застави в межах двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що суд не врахував його сімейний стан, стан здоров?я, стан здоров?я його матері. Наголошує, що стороною обвинувачення не надано доказів його винуватості у пред?явленому обвинуваченні, з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 він взагалі не був знайомий.
Так, в судовому засідання з?явився тільки прокурор. Захисник ОСОБА_9 про розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 повідомлений завчасно належним чином, що підтверджується і зворотнім повідомленням про отримання судового повідомлення, і телефонограмою.
Крім того, в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 не просив суд забезпечити його доставку в судове засідання. Про розгляд його апеляційної скарги повідомлені завчасно у належний спосіб, що підтверджується розписками від 18.10.2019 та від 21.10.2019, наявними в матеріалах справи.
Відтак враховуючи відсутність клопотань з боку обвинуваченого про його бажання приймати участь в розгляді наявної апеляційної скарги, а також клопотань з боку захисника про відкладення судового засідання, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд наявних апеляційних вимог існуючим складом.
Заслухавши доповідь, думки прокурора, який заперечив проти поданої обвинуваченим апеляційної скарги, його пояснення, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 02 місяці, тобто до 04.11.2019 включно із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Апеляційну скаргу подано тільки обвинуваченим ОСОБА_5 , з огляду на що, за правилами ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не переглядається в апеляційному порядку.
Так, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може впливати на свідків, переховуватись від суду та продовжувати злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів через відсутність інших джерел доходів. Також суд виходив з даних про особу обвинуваченого та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження йому строку тримання під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочину, який обвинуваченому ставиться в вину, існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, про які обґрунтовано вказано судом першої інстанції, а також беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 04.11.2019, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_5 більш м?якого запобіжного заходу, не пов?язаного з триманням під вартою, як про те просить апелянт, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, не вбачає.
Також, з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, то суд обрав розмір застави останньому в межах розміру, встановленого п.2 ч.5 ст.182 КК України. А відтак, за відсутності обґрунтованих доводів, підтверджених документально, які б беззаперечно доводили необхідність зменшення визначеного судом першої інстанції розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 , вимоги обвинуваченого в цій частині колегія суддів не приймає до уваги.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про необхідність врахування його сімейного стану, стану здоров?я та стану здоров?я його матері ? в апеляційному провадженні не підтверджені відповідними доказами, а отже жодним чином не спростовуються висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованої необхідності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин, оскільки доводи поданої апеляційної скарги обвинуваченого в ході її розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 06.09.2019 щодо нього про продовження строку тримання під вартою із раніше визначеним розміром застави ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3