УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання погоджене Херсонською міською спостережною комісією.

У судовому засіданні представник ПВК №90 подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 просив застосувати до нього умовно дострокове звільнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання умовно-достроково, проте належних висновків він не зробив та вчинив злочин під час такого звільнення, перебував у розшуку, працював періодично.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Київ від 22.02.2017 року, яким він засуджений, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_5 з представниками адміністрації установи тактовний та ввічливий. На заходи виховного впливу реагує. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує завжди у належному стані. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. У скоєному злочині розкаюється, вину визнає в повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває. Міру покарання, визначену судом, вважає справедливою. Зв`язок з близькими родичами підтримує. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт».

Дані довідки щодо нарахування заробітної плати свідчать, що засуджений ОСОБА_5 в період відбування покарання працював підсобним робітником в період з жовтня 2018 року по січень 2019 року та з квітня 2019 року по жовтень 2019 року, тобто періодично та протягом нетривалого проміжку часу.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 шість разів застосовувались заходи заохочення. Заходи стягнення не застосовувались.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Як свідчать матеріали особової справи, ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою. До нього, до того ж, двічі застосовувались заохочувальні норми у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. В період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком він знову вчинив умисний тяжкий злочин, покарання за яке відбуває на даний час

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1