УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 рокуслідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0010634 від 06.11.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0010634 від 06.11.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що в провадженні СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010634 від 06.11.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Зі змісту клопотання вбачається, що 03.11.2019 р. приблизно о 15:30, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Татарська, 32-Б, незаконно заволодів автомобілем марки "Тойота Пріус", н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, який належить ОСОБА_5 .
В ході проведення першочергових слідчих дій, а саме: огляду місця події 14.11.2019 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено автомобіль марки "Тойота Пріус", н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події, в зв`язку з чим слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання у його відсутність.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи із наступного.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0010634 від 06.11.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
В ході проведення першочергових слідчих дій, а саме: огляду місця події 14.11.2019 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено автомобіль марки "Тойота Пріус", н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
Відповідно до постанови слідчого від 14.11.2019 року, вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на вказане майно.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки "Тойота Пріус", н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , який вилучений 14.11.2019 року під час огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя