Справа № 445/2033/19
Провадження № 1-кс/445/666/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2019 слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання слідчого СВ Золочівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 03 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Золочівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області з клопотанням про арешт майна, а саме: гладкоствольної мисливської рушниці марки ИЖ-43ЕМ № НОМЕР_1 , дванадцятого калібру, патронташ з 19 патронами 12 калібру, одяг належний ОСОБА_5 , у вигляді зимової камуфляжної куртки, штани камуфляжні та резинові чоботи; гладкоствольної мисливської рушниці марки Т03-43ЕР № НОМЕР_2 , дванадцятого калібру, патронташ з 15 патронами 12 калібру, одяг ОСОБА_6 , у вигляді камуфляжний кітель, штани камуфляжні та резинові чоботи; гладкоствольної мисливської рушниці марки ТОЗ 34 ЕР УСР №1000 дванадцятого калібру, патрони у кількості 18 штук дванадцятого калібру і одної гільзи дванадцятого калібру та одяг ОСОБА_7 , камуфляжний кітель, штани камуфляжні, резинові чоботи; мисливської

гладкоствольної рушниці марки «Алтай» серія НОМЕР_3 у чорному чохлі,

шість патронів дванадцятого калібру та одяг ОСОБА_8 , камуфляжна куртка,

камуфляжні штани, резинові чоботи, нижня білизна, майка, светр та рукавиці, спецпакет №3493623 в якому знаходяться патрони в кількості 16 штук, складний ніж.

У клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2019 р. біля 10.30 год. гр.. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. с. Бортків Золочівського р-ну Львівської області, власник гладкоствольної мисливської рушниці ТОЗ 334 ЕР С №1000 ( дозвіл дійсний до 09.07.2022 р. ), разом із своїми знайомими перебували на офіційному полюванні на качку на відкритій території поблизу с. Бортків Золочівського району Львівської області. Біля 10.30 год. гр.. ОСОБА_7 з власної гладкоствольної рушниці ТОЗ 334 ЕР С №1000 здійснив постріл по лисиці, яка знаходилась неподалік водойми, не пересвідчившись у безпечному використанні зброї, в результаті чого дробинка влучила в живіт його знайомого гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Хильчиці Золочівського району Львівської області. В подальшому ОСОБА_8 був доставлений в КНП Буську ЦРЛ, де проведено операційне втручання, діагностовано проникаюче поранення черевної порожнини, внутрішньо черевна кровотеча, дріб не витягнуто на даний час. Поранення є вхідним.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 03.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що на полюванні перебувало четверо осіб, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит, с. Бортків Золочівського району Львівської області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Хильчиці Золочівського району Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жит. с. Бортків Золочівського району Львівської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жит. АДРЕСА_1 , які є безпосередніми учасниками даної події.

03 листопада 2019 року гр. ОСОБА_5 добровільно видав гладкоствольну мисливську рушницю марки ИЖ-43ЕМ № НОМЕР_1 , дванадцятого калібру, патронташ з 19 патронами 12 калібру та одяг, у якому він був одягнутий під час полювання, де стався нещасний випадок, у вигляді зимової камуфляжної куртки, штани камуфляжні та резинові чоботи.

03 листопада 2019 року громадянин ОСОБА_6 добровільно видав наступні речі та предмети: гладкоствольну мисливську рушницю марки Т03-43ЕР К|ь НОМЕР_2 , дванадцятого калібру, патронташ з 15 патронами 12 калібру та одяг у якому був одягнутий під час полювання, де стався нещасний випадок, у вигляді камуфляжного кітеля, штанів камуфляжних та резинових чоботів.

03 листопада 2019 року громадянин ОСОБА_7 добровільно видав одяг у якому був одягнутий під час полювання, де стався нещасний випадок, а саме, камуфляжний кітель, штани камуфляжні, резинові чоботи та патрони у кількості 18 штук дванадцятого калібру і одну гільзу дванадцятого калібру.

03 листопада 2019 року громадянин ОСОБА_9 добровільно видав мисливську гладкоствольну рушницю марки ТОЗ 34 ЕР УСР №1000 дванадцятого калібру, належну ОСОБА_7 , яку йому надав останній після нещасного випадку, коли їхали у КНП Буської ЦРЛ.

03 листопада 2019 року громадянин ОСОБА_10 добровільно видав мисливську гладкоствольну рушницю марки «Алтай» серія НОМЕР_4 у чорному чохлі, шість патронів дванадцятого калібру, належні ОСОБА_8 , які йому надав громадянин ОСОБА_9 , після нещасного випадку, коли їхали у КНП Буської ЦРЛ.

03 листопада 2019 року начальником слідчого відділу Буського відділення поліції майором поліції ОСОБА_11 за № 6108/51/02-2019 від 04.11.2019 року скеровано матеріали ЄО №4079 від 03.11.2019 року по факту кульового поранення черевної порожнини ОСОБА_8 , з вилученими речами та предметами: спец пакет №3493623, в якому знаходиться патронташ із 16 патронами та складний ніж, картонну коробку в якій знаходиться одяг ОСОБА_8 , а саме, камуфляжна куртка, камуфляжні штани, про резинові чоботи, нижня білизна, майка, светр та рукавиці, одяг у якому був одягнутий потерпілий під час полювання де його поранили.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр І вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий у клопотанні вказує, що речі є тимчасово вилученим майном та є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому, з метою їх збереження, просить накласти на них арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали з підстав зазначених у ньому, просять таке задовольнити.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмови в його задоволенні, виходячи із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вже було зазначено, у клопотанні слідчий вказує, що майно, яке орган досудового розслідування просить арештувати має статус тимчасово вилученого майна та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом з тим, правовий статус тимчасово вилученого майна та порядок його вилучення врегульовано положеннями глави 16 КПК України

Так, відповідно до ч. 1,2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.1,2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Таким чином , тимчасово вилученим майном є не будь-яке майно, а лише майно, що вилучене під час затримання особи, а також під час огляду та/або обшуку.

Факт вилучення цього майна повинен підтверджуватись відповідним протоколом.

Майно, арешт на яке просить накласти слідчий, видане особами добровільно на підставі відповідних письмових заяв, будь-які протоколи щодо вилучення майна слідчим не складались, відтак, вказане у клопотанні майно не має статусу тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яким є, в тому числі і арешт майна, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В свою чергу, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Майно, про арешт якого клопоче слідчий , видане особами добровільно, утримується наданий час органом досудового розслідування, а слідчим та прокурором не доведено, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна.

З заявами про повернення майна, особи, що його видали, не звертались, відомостей про зворотнє, слідчому судді не надано.

Відтак, з врахуванням положень ч. 2 ст. 100 КПК України, згідно якої, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий, тому арешт майна не видається доцільним та обґрунтованим заходом.

У випадку ймовірного майбутнього існування ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, слідчий чи прокурор не позбавлені можливості клопотати про арешт майна. Строк такого звернення в часі не обмежений, оскільки чинні процесуальні норми передбачають невідкладний строк звернення із клопотанням про арешт лише щодо тимчасово вилученого майна, а не будь-якого іншого.

Слідчий суддя також звертає увагу, що майно у встановленому порядку не визнане органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки в матеріалах клопотання відсутня відповідна постанова слідчого про визнання добровільно виданих речей речовими доказом.

Відтак, в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, як на речовий доказ, яке самим же слідчим не оглядалось та речовим доказом не визнавалось.

З огляду на вищезазначене, правові підстави для арешту майна відсутні.

Керуючись ст. 2,7,100, 167,168,170, 171, 172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання слідчого СВ Золочівського ВП ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 03 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1