Справа № 755/7020/19
1-кп/755/983/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003509 від 30.04.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, м. Воркута, українця, громадянина України, працюючої менеджером бізнес-центру «Навігатор», із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29 квітня 2019 року, о 15 годині 30 хвилин, знаходився у магазині «Пул енд Беар», що розташований у торговому центрі «SkyMall» по пр-ту Ватутіна 2-Т в м. Києві, де у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, обравши об`єктом свого злочинного посягання штани марки «Рull&Веаг» арт. 5689/517/833/44 та 9688/545/400/44. Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до стелажів з одягом, будучи впевненим, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв штани марки «Рull&Веаг» арт. 5689/517/833/44 закупівельною вартістю 263 гривень 09 копійок, та штани марки «Pull&Bear» арт. 9688/545/400/44 закупівельною вартістю 333 гривні 47 копійок, на яких не було захисних кліпс, що перебували на продажу даного магазину та сховав у пакет, який був при ньому, після чого, усвідомлюючи, що сигнальні рамки не спрацюють, утримуючи в пакеті двоє штанів, які мав на меті викрасти безперешкодно, направився вже на вихід з магазину, але виконати всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення (злочину) до кінця, не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину був затриманий працівником охорони. У результаті своїх злочинних дій, які полягли у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «Пул енд Беа Україна» матеріального збитку на загальну суму 596 гривень 56 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та показав, що дійсно 29 квітня 2019 року, о 15 годині 30 хвилин, він знаходився у магазині «Пул енд Беар», що розташований у торговому центрі «SkyMall» за адресою: м. Київ, пр-т Ватутіна, 2-Т, звідки вирішив викрасти штани. Так, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв зі стелажів двоє штанів, поклав їх до пакету та не розрахувавшись, направився до виходу з магазину, однак, вже при виході з магазину, його затримав працівник охорони з викраденим майном. Зокрема, показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. У скоєному щиро каявся, жалкує, що так сталося, запевнюючи, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде, викрадене майно повернуто.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.04.2019 року; протоколу огляду місця події від 29.04.2019 року; протоколу огляду речей від 30.04.2019 року; протоколу огляду від 30.04.2019 року; постанови про визнання та приєднання речових доказів від 30.04.2019 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро каявся у скоєному, дані про ОСОБА_3 , а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого (його щире каяття, вину визнав повністю, викрадене майно повернуто), зокрема, раніше не судимий, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день ухвалення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені не понесені.

Речові докази у справі, а саме: чоловічі штани арт. 5689/517/833, 9688/545/400 марки «Pull&Bear», захисна кліпса, що передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити у власності ТОВ «Пул едн Беа Україна».
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя