УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року

м. Київ
справа № 419/2586/18
провадження № 51-5527ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 квітня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Вигода Долинського району Івано-Франківської області, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 Кримінального кодексу України (далі КК України).
Суть питання
За вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України: за ч. 2 ст. 110 цього Кодексуна строк 4 роки; за ч. 1 ст. 258-3 КК України на строк 5 років; без конфіскації майна, яке є її власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна, яке є її власністю.
Луганський апеляційний суд ухвалою від 01 серпня 2019 року вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_5 змінив: скасував вирок у частині визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.110 КК України і закрив кримінальне провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутності в діянні засудженої складу кримінального правопорушення; виключив із вироку посилання суду про визначення ОСОБА_5 остаточного покарання за сукупністю злочинів; постановив вважати ОСОБА_5 засудженою за ч. 1 ст. 258-3 КК України, із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років, без конфіскації майна, яке є її власністю. У решті вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 фактично зводяться до його вказівок на неповноту судового розгляду, незгоду з наданою судами оцінкою доказам та по суті заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому ОСОБА_4 обмежившись загальними фразами, не конкретизував, яких саме порушень допустилися суди попередніх інстанцій при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 . Зокрема, захисник не обґрунтував, у чому саме полягали порушення допущені судами першої і апеляційної інстанцій, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених цими судами судових рішень, і чому їх слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом як вироку місцевого суду так і ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги.
Відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК України, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3