УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0005041, за апеляційною скаргою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2019 року, стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005041 від 21.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_5

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005041 від 21.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не погоджуючись із висновком суду, зазначає, що в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення не міститься посилання на конкретну експертизу, а лише у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, що лише конкретизує характер протиправного діяння та деталізує інформацію про вчинення кримінального правопорушення.

Зауважує, що предметом злочину, передбаченого ст. 358 КК України є зокрема офіційні документи, у тому числі штампи, печатки інше, а тому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, прокурором зазначено експертизу з метою встановлення саме які дані були підроблені в офіційному документі, оскільки ні прокурор, ні слідчий не може самостійно визначити дані, які відповідають дійсності, це може зробити лише експерт у своєму висновку.

Вказує, що при формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, зазначено лише конкретні дані, які були незаконно внесені до офіційного документу, без посилання на конкретний доказ. Вважає,що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

На розгляд Ленінського районного суду м. Миколаєва направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005041, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвалою суду від 11 червня 2019р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005041 від 21.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт суд першої інстанції зазначив, що виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення містять посилання на конкретні докази, а саме: висновок судово-технічної експертизи документів, який є в розпорядженні сторони обвинувачення, та який ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкриває зміст і сутність означеного доказу обвинувачення, що суперечить положенням ч. 2, 4 ст.291 КПК України та може свідчити про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження ним доказів.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

З вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до положень ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Посилання прокурора у тексті обвинувального акта на висновки експерта не є безумовною підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки, не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду

За такого, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, з тих підстав на які суд послався в своїй ухвалі, є необґрунтованими.

До того ж, формулювання обвинувачення в такому вигляді містить всі необхідні відомості та посилання на обставини, передбачені ст. 291 КПК України, і в обвинувальному акті сторона обвинувачення, посилаючись на висновок експерта, не вказує на нього, як на доказ вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зазначає ті обставини, які прокурор вважав встановленими.

У будь-якому випадку зазначене формулювання обвинувачення не має наперед встановленого значення для суду, як доказ вини ОСОБА_6 , оскільки вказані в обвинувальному акті обставини мають бути доведені прокурором під час розгляду провадження по суті.

З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не є достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора є переконливими та вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005041 від 21.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді