Провадження № 1-кп/754/1014/19
Справа № 754/2777/17
У Х В А Л А
Іменем України

08 серпня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
провівши підготовче судове засідання в м.Києві по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №30014156 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Сабірабада Азербайджану, громадянина Азербайджану,

неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Деснянського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 125 КК України.
Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначити обвинувальний акт до розгляду по суті. Крім того, зазначив, що строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 18.08.2019 року. На даний час продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, постійного місця проживання у м. Києві немає, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення та буде перешкоджати кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою.
Захисник не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду по суті. Заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що прокурор не навів достатність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, за наявністю яких обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений зазначив, що суть обвинувачення йому не зрозуміло, оскільки він не розуміє мову на яку було здійснено переклад обвинувального акту.
Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 підлягає поверненню прокурору виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положення ч. 4 ст. 110 КПК України визначають, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 є азербайджанцем, громадянином Азербайджану, який не володіє українською мовою.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 29 КК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчуються підписом перекладача.
Суд також звертає увагу на п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, яким передбачено що підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.
Право обвинуваченого на одержання допомоги перекладача також є невід`ємною складовою закріпленого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Зі змісту положень ст. 29 КПК України та практики ЕСПЛ вбачається, що «інформація про звинувачення надається обвинуваченому мовою, яку він розуміє, якщо обвинувачений не володіє мовою, що використовується і не розуміє її, документ, що містить звинувачення, повинен бути перекладений мовою, зрозумілою обвинуваченому» (рішення ЄСПЛ «Ермі проти Італії»)

Судом встановлено, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та додатки до нього, не відповідають вимогам КПК України, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що до суду прокурором направлений обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, викладені українською мовою, та переклад обвинувального акту на азербайджанську мову, в якому викладено формулювання обвинувачення, але яке є не зрозумілою обвинуваченому мовою. Залучений до розгляду справи перекладач ОСОБА_7 , попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад підтвердив, що переклад обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 зроблений латинецею, мовою, яку не розуміє ОСОБА_4 .

На аналогічні порушення також звернула увагу і колегія суддів Київського апеляційного суду в своїй ухвалі від 15 січня 2019 року, враховуючи рішення ЄСПЛ «Камасінскі проти Австріі» що права гарантоване підпунктом (е) пункту 3 було здійсненим і єфективним, обов`язок компетентних органів не обмежується призначенням перекладача, але може поширюватись також і на здійснення певного подальшого контролю за адекватністю забезпечуваного перекладу.

Згідно мережі Інтернет, з 01 серпня 2001 року Азербайджан розпочав повний перехід своєї державної писемності з кирилиці на латиницю. ОСОБА_4 навчався в школі з 1991 по 2002 роки, в зв"язку з чим латинецю не розуміє.

Тому, оскільки стороною обвинувачення не дотримано визначної законом процедури здійснення обвинуваченому ОСОБА_4 перекладу процесуальних документів мовою, якою він володіє, що має наслідком порушення його права на захист, суд приходить до висновку про неможливість призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , то суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
На даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), і на це вказують такі обставини, як характер протиправних дій, в яких він обвинувачується і щодо яких органами досудового розслідування висунута обґрунтована підозра (обвинувачення); тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Документи надані адвокатом, в якості доказів місця проживання ОСОБА_4 у свого рідного дядька по АДРЕСА_2 суд не бере до уваги, оскільки доказів, про підвердження родинних зв"язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 суду не надано, як і не надано доказів, про місце проживання в зазначеному помешканні ОСОБА_8 .
За сукупністю вище наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою суду та його належну поведінку, попередити вчинення нових злочинів.
Керуючись вимогами ст.ст.291,314 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №30014156 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 125 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 .
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 30 (тридцять) діб, до 06.09.2019 року, включно.
Копію ухвали надіслати до Київського СІЗО - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Деснянський районний суд м. Києва.

Головуючий: