Справа № 182/1110/19
Провадження № 1-кс/0182/775/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 за № 0000472 про арешт майна, -
за участю сторін кримінального провадження
слідчого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
користувача автомобіля ОСОБА_6

в с т а н о в и в :
18.02.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 за № 0000472 про арешт майна, а саме: автомобіля марки «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ваги, металобрухт, чорнові записи прийому металобрухту.
Клопотання обґрунтовано тим, що 15.02.2019 до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що водій автомобіля «Mercedes» білого кольору д.н. НОМЕР_1 здійснює незаконні операції з металобрухтом приймаючи його у вищезазначеному автомобілі.
За даним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 за № 0000472 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
15.02.2019 о 15:45 год. на проїжджій частині по вул. Хлястикова, біля домоволодіння № 74 в м. Нікополі Дніпропетровської обл. співробітниками поліції Нікопольського ВП був зупинений автомобіль «Mercedes Benz», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Стосовно ОСОБА_6 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
15.02.2019 в період часу з 16.55 год. до 17.53 год. біля домоволодіння № 74 по вул. Хлястикова в м. Нікополі Дніпропетровської обл. було проведено зовнішній огляд автомобіля «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У зв`язку із відмовою водія ОСОБА_6 надати письмовий дозвіл на огляд вантажного відсіку, вищезазначений автомобіль було вилучено та поміщено на території Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Станіславського, 1.
15.02.2019 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Під час проведення досудового розслідування у якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який повідомив, що 15.02.2019 він викликав автомобіль, щоб продати металобрухт. Металобрухт приїхали купувати двоє чоловіків на автомобілі «Mercedes», схожому на «Спринтер», але вантажному та з підйомником. Водій автомобіля спілкувався із ним та говорив, що робити пасажиру автомобіля, який проводив зважування та за командою водія вантажив металобрухт до автомобіля.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 , повідомив, що 15.02.2019 приблизно о 15.45 год. ним було зупинено автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 . Стосовно ОСОБА_6 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_6 було запропоновано показати, що знаходиться у вантажному відсіку автомобіля. ОСОБА_6 відкрив двері вантажного відсіку по правій стороні автомобіля, де було виявлено велику кількість різноманітного металобрухту. Після чого ОСОБА_6 закрив двері та відмовився написати заяву про проведення огляду його автомобіля. У зв`язку з чим автомобіль було доставлено до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Виявлений автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, а саме: для подальшого проведення огляду всередині салону автомобіля, з метою виявлення та вилучення вагів, металобрухту, чорнових записів прийому металобрухту. Не накладення арешту призведе до втрати доказів по даному кримінальному правопорушенні. З метою збереження доказів у даному кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ваги, металобрухт, чорнові записи прийому металобрухту.
Слідчий у судовому засіданні підтримав вказане клопотання і пояснив, що метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів, унеможливлення їх зникнення, знищення та реалізації.
Прокурор також підтримав клопотання, вважаючи його обґрунтованим і просив задовольнити, вважає, що автомобіль, а також наявні у автомобілі речі: ваги, металобрухт, чорнові записи прийому металобрухту є засобами та знаряддями вчинення злочину. Вважає, що металобрухт є результатом незаконних операцій, вилучені ваги використовувались для зважування металобрухту.
ОСОБА_6 пояснив, що автомобіль «Mercedes» на праві власності належить його батьку ОСОБА_9 , він має лише право користування цим автомобілем. Проти накладення арешту на автомобіль він заперечує, оскільки ніякого злочину він не вчиняв. На прохання свого знайомого він погодився допомогти останньому перевезти належний йому металобрухт. На автомобілі він приїхав до гаражу, знайомий вийшов і розмовляв з якимось чоловіком, ап. Потім вони загрузили металобрухт в автомобіль. Він особисто з автомобіля взагалі не виходив, металобрухт ні у кого не покупав.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував. Вказав, що автомобіль «Mercedes», власником якого є ОСОБА_9 та право користування яким має ОСОБА_6 не є засобом чи знаряддям вчинення злочину. На теперішній час підозра у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 не пред`явлена. Крім того, ст.. 213 КК України не передбачає ні конфіскації майна, ні спеціальної конфіскації майна. Цивільний позов також не заявлений, тому підстави для арешту майна відсутні.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що тиждень назад він продавав ОСОБА_6 металобрухт. ОСОБА_6 приїхав до нього на автомобілі з якимось хлопцем. ОСОБА_6 особисто йому віддавав гроші за метал. Інший хлопець був як вантажник. Завантажував метал до автомобіля, діставав ваги. ОСОБА_6 з автомобіля не виходив, але гроші платив він. Метал був у ямі в гаражі, який належить знайомому д. Колі. За метал він отримав 760 грн. Зважували метал на електронних вагах, які були у автомобілі. Покупця металу знайшов в газеті «Сила». Цей метал його. Він його збирав та переносив потихеньку до гаража. Гараж вказаний він орендує у д. Колі за 200 грн. На даний час він віддав ключі від гаража. До гаража він прийшов пішки, так як у нього немає автомобіля. Металу було приблизно 180 кг. Працівника поліції ОСОБА_10 він знає, однак про те, що д. Коля його батько та що гаражем користується ОСОБА_10 йому не відомо.
За клопотанням сторони захисту у судовому засідання було оглянуто відеозапис з камер, що знаходяться у автогаражному кооперативі. Записом зафіксовано, що спочатку до гаража під`їхав автомобіль ВАЗ, який, як заявив захисник, належить ОСОБА_10 , бо він і гараж зазначені у декларації ОСОБА_10 . З відеозапису потім видно, що з цього автомобіля чоловіки почали вивантажувати у гараж різні металеві вироби. Через 10 хвилин після вивантаження приїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_6 .
Вислухавши сторони, свідка, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Із наданих слідчим копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що 15.02.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 213 КК України, за фактом здійснення невідомою особою незаконних операцій з металобрухтом.
Підозра в даному кримінальному провадженні не повідомлялась нікому.
15.02.2019 в період часу з 16:55 год. до 17:53 год. старшим слідчим СВ Нікопольського ВП ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, а саме біля домоволодіння № 74 по вул. Хлястикова в м. Нікополі Дніпропетровської обл., де було виявлено автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль вилучено до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , був вилучений та набув статусу тимчасово вилученого майна на підставі протоколу огляду від 15.02.2019.
Постановою слідчого від 15.02.2019 автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
З копій матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 15.02.2019 до ЄРДР були внесені відомості з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 213 КК України, із наступною фабулою: «15.02.2019 в денний час, невідома особа, знаходячись на території м. Нікополь, Дніпропетровської області, здійснює незаконні операції з металобрухтом».
На переконання слідчого судді, слідчий звертаючись з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 213 КК України, з метою обумовленою подальшого проведення огляду всередині салону автомобіля, повинен надати слідчому судді не тільки відомості, які вказували на те, що тимчасово вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні або ж відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також зібрати і надати докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_6 здійснювались операції з металобрухтом (заготівля, переробка, металургійна переробка), адже перше (підстави і мета для накладення арешту) є похідним від другого (подія кримінального правопорушення).
Сам факт внесення відомостей до ЄРДР в жодному випадку не дає підстав вважати, що ОСОБА_6 незаконно, без спеціального дозволу (ліцензії) здійснював операції з брухтом. Не вказують на це і долучені до клопотання копії матеріалів кримінального провадження.
Також, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що слідчий просить накласти арешт окрім автомобіля ще й на ваги, металобрухт та чорнові записи прийому металобрухту. Однак, до клопотання не додано будь яких доказів чи документів, які б свідчили, про те, що ваги, металобрухт та чорнові записи прийому металобрухту, вилучались та набули статусу тимчасово вилученого майна.
Постановою слідчого від 15.02.2019 лише автомобіль визнано речовим доказом. Ні ваги, ні металобрухт, ні чорнові записи прийому металобрухту, речовими доказами не визнавалися і наявність їх у автомобілі «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ґрунтується лише на показах свідків.
Слідчим не надано доказів того, що у кримінальному провадженні вилучалися, оглядалися та приєднувалися в якості речового доказу ваги, металобрухт та чорнові записи прийому металобрухту.
Слідчий суддя також не вбачає підстав для накладення арешту на автомобіль з огляду на те, що він не є речовим доказом і не може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Автомобіль «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , по-перше, належать іншій особі ОСОБА_9 , і накладення на нього арешту надмірно обмежить право власника автомобіля, по-друге, перевезення брухту на цьому автомобілі не є ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 213 КК, якими можуть бути лише ознаки, що вказують на здійснення прийому металобрухту.
Автомобіль не є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 213 КК України.
Санкція статті Кримінального Кодексу, якою передбачено відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України не передбачає будь-якої, в тому числі і спеціальної, конфіскації майна.
Крім того, із змісту клопотання, доданих матеріалів, як і доводів, висловлених слідчим та прокурором у суді, не доведено, що в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов.
На переконання слідчого судді, накладення арешту на автомобіль, всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності ОСОБА_9 .
Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , погоджене прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2019 за № 0000472 про арешт майна відмовити.
Зобов`язати старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 негайно повернути автомобіль марки «Mercedes Benz 313 CDI», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_9 або користувачу ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1