Справа № 362/3075/17
Провадження 1-кп-50/19
ухвала
Іменем України

05 березня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001543 від 02.10.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Обухівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України, внесеному в ЄРДР за №0001543 від 02.10.2015 року з апеляційного суду Київської області.

Вказані матеріали призначені до розгляду у підготовче судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Прокурор, вважав за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Потерпілі в судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили.

Захисник, заперечила щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, зазначивши, що обвинувальний акт не відповідає вимогам законодавства в зв`язку з тим, що в ньому не викладені всі фактичні обставини вчинених злочинів, які прокурор вважає встановленими, також не враховано, що обвинувачений не володіє українською мовою, його рідною мовою є молдавська мова, якою він спілкується з членами своєї сім`ї.

Обвинувачений та законний представник обвинуваченого підтримали думку захисника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст. 20 ЦПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно до ч.1, ч.3 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою і сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

У разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача, що вбачається зі змісту ч.1 ст. 68 КПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» № 8 від 24.10.2003 року позбавлення або обмеження права осіб, які беруть участь у справі і не володіють мовою судочинства, робити заяви, давати показання, заявляти клопотання, знайомитися з усіма матеріалами справи, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють і користуватися послугами перекладача є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке тягне скасування судових рішень.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини ( «Камасинський проти Австрії», «Лудике, Белкасем і Коч проти ФРН») зазначає, що пункт 3 (е) ст. 6 Конвенції означає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, хто не розуміє мову, яка використовується в суді або не розмовляє нею, має право на отримання безоплатної допомоги перекладача, що здійснює письмовий і усний переклад усіх тих документів чи заяв у провадженні проти нього, розуміти які йому необхідно або які потрібно оголосити на суді мовою, що там використовується, для того, щоб здійснити своє право на справедливий судовий розгляд. При чому право, викладене в пункті 3 (е) статті 6 Конвенції застосовується не лише до усних виступів на судовому розгляді, а й до документальних матеріалів та досудового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою апеляційного суду Київської області від 17.05.2018 року, вирок Обухівського районного суду Київської області від 05.01.2018 року, скасовано та призначено новий судовий розгляд, в ході якого з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 не володів і не володіє українською мовою, ніколи не навчався в українській школі, не вивчав українську мову, його рідною мовою є молдовська мова якою він спілкується з членами своєї сім`ї, українську мову розуміє на побутовому рівні, однак не розмовляє, йому незрозуміло документи наявні в матеріалах справи, зміст та суть обвинувачення йому роз`яснював його захисник.

Вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України, судом встановлено, що в порушення наведених положень процесуального закону, практики Європейського суду з прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, всі процесуальні дії та рішення були прийняті органом досудового розслідування без участі перекладача, процесуальні рішення в тому числі повідомлення про підозру, обвинувальний акт, не були складені рідною мовою або мовою, якою володіє обвинувачений.

Також за матеріалами провадження судом встановлено, що обвинувальний акт і реєстр до нього є таким, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки до нього не долучено розписки щодо отримання обвинуваченим ОСОБА_6 обвинувального акту в перекладі на молдавську мову, якою він володіє, і проведення цієї слідчої дії за участі його захисника.

Крім того порушення національних та європейських стандартів складання обвинувального акту зрозумілою для обвинуваченого мовою є суттєвими в світлі положень ст.6 Конвенції, оскільки в такому разі обвинувачена особа позбавляється права знати та розуміти в чому її звинувачують для того, щоб захиститись в подальшому від пред`явленого обвинувачення, а наявний в матеріалах кримінального провадження обвинувальний акт не дозволяє зробити висновок, що його зміст у повній мірі доведений до відома обвинуваченого, який не володіє мовою судочинства.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд повертає обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На думку суду, повернення обвинувального акту пов`язується не лише з недотриманням органом досудового розслідування вимог щодо змісту обвинувального акту, встановлених ст. 291 КПК України, але також пов`язуються з порушенням права на захист обвинуваченого в ході досудового розслідування.

Разом з тим, процесуальні порушення, допущені при вчиненні дій та прийнятті рішень на стадії досудового розслідування не можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки відповідно до приписів ст. 22 КПК України суд позбавлений можливості перебирати на себе функції обвинувачення.

Зважаючи на істотні порушення вимог ст.ст. 29, 42, 68, 291, 293 КПК України, ст. 6 Конвенції при складанні та врученні обвинувального акту, які перешкоджають призначенню судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001543 від 02.10.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України повернути прокурору для приведення його у відповідність вимогам закону.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: