Справа № 152/907/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 06 червня 2018 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Вулига Тиврівського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 січня 2015 року зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 12 січня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів ОСОБА_4 в період часу з січня 2018 року по червень 2018 року, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний психічний і соціальний) розвиток. Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувався, на обліку в Шаргородському районному центрі зайнятості, як шукаючий роботу не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та з доходів гроші на утримання дітей (аліменти) не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто добровільно рішення не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей, що призвело до виникнення заборгованості за вказаний період часу в сумі 6000 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів, та внаслідок чого було допущено збільшення загальної заборгованості до 48 735,30 грн

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав частково, але фактично дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що він тривалий час не працює офіційно, заробляє на життя тимчасовими заробітками. Кошти на утримання дітей він раніше перераховував колишній дружині, але доказів цього в нього немає. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , повідомив, що він працює в Шаргородському відділі ДВС та в його провадженні перебуває виконавче провадження що сплати аліментів ОСОБА_4 . Вказав, що з моменту відкриття виконавчого провадження в 2015 році у справі жодного разу обвинуваченим аліменти не сплачувались.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена розрахунком заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №46268163, де боржником зазначено ОСОБА_4 . Борг зі сплати аліментів станом на травень 2018 року, як вбачається з розрахунку, складає 48 735,30 грн та жодної проплати з січня 2015 року ОСОБА_4 не здійснено.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 своїми умисними діями злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 , або обтяжуючих його покарання судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів у провадженні немає.

Підстав для обрання запобіжного заходу немає.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком сто годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1