Справа № 446/1792/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2019 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, безробітнього, розлученого, раніше не судимого, уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.213 ч.1 КК України,
сторони обвинуваченняпрокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
ОСОБА_3 , будучи не зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, діючи без державної реєстрації та спеціально дозволу (ліцензії), всупереч Закону України «Про металобрухт», з метою отримання прибутку, перед воротами нежитлового приміщення, яке належне ПрАТ «Добротвірський завод «Буддеталь» та розташоване по вул.Івана Франка, 120, с.Старий Добротвір Кам`янка-Бузького району Львівської області, яке перебувало у користуванні останнього за усним погодженням з головою правління ПрАТ «Добротвірський завод «Буддеталь», не повідомляючи про свою діяльність власника приміщення, встановив промислову вагу марки «ММиП» 1951 р.в., та здійснював операції із заготівлі та переробки брухту чорних металів з метою подальшого їх збуту, а саме приймав брухт чорних металів від населення за особисто встановленими тарифами, чим організував незаконний пункт прийому та схову металобрухту, що було виявлено 07 березня 2017 року в ході санкціонованого огляду місця події, проведеного працівниками Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичними особами та організації незаконного пункту прийому та схову металобрухту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав, просив суворо не карати. Просить застосувати до нього норми ЗУ "Про амністію у 2016 році" та звільнити від покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, визнав повністю, показав, що дійсно будучи не зареєстрованим у встановленому законом порядку як суб"єкт підприємницької діяльності, діючи без державної реєстрації та спеціально дозволу, з метою отримання прибутку здійснював прийом металобрухту.
Просить його суворо не карати. Не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, оскільки він здійснював прийом брухту чорних металів фізичними особами та організації незаконного пункту прийому та схову металобрухту.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставина, що пом`якшує вину ОСОБА_3 - щире каяття.
Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого судом не встановлено.
Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до нього ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки має неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Згідно положення ст. 1 п. «в» цього Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, визначених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, раніше амністія до нього не застосовувалася.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання. Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені.
Речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 128, 368, 370, 373-374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.213 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п. «в» Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Речові докази: промислова вага «ММиП» 1951 р.в. червоного кольору - 1 штука, мобільний телефон марки «Нокія» моделі «1280» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» з абонентським номером НОМЕР_1 . Бочки металеві об`ємом по 100 л - 2 штуки, каструлі металеві 6 штук, ковш металевий - 1 штука, листи бляхи розміром 1x1 м - 3 штуки, металеві бочки об`ємом по 50 л - 2 штуки, труби довжиною по 3 м в діаметрі по 2 см - 6 штук, корпус металевого пресу марки «ЗИМ» типу «п-250» - 1 штука, труби довжиною по 1.5 м в діаметрі 0.5 м - 2 штуки, труби довжиною 2-4 м в діаметрі 10 см - 8 штук, труби довжиною 4:3:2 м в діаметрі 20 см - 3 штуки, міст вантажного автомобіля з ресорами та трьома шинами 1 штука, металевий корпус холодильника - 1 штука вважати повернутими за належністю обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1