Справа № 645/6337/18
Провадження № 1-кс/645/2556/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002468 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, який навчається на 1-му курсі ДНЗ «Харківський професійний ліцей будівельних технологій», не одруженого, раніше не судимого, який не має зареєстрованого місця проживання,

в с т а н о в и в:
Старший слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків прибувати до слідчого, прокурора і суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора в період часу з 18 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; докласти зусиль до навчання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 15 жовтня 2018 року близько 00 годин 30 хвилин, направилися до будинку АДРЕСА_2 , де побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_9 , який проходив повз вищевказаного будинку та в цей момент у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 виник злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, узгодивши свої дії та розподіливши ролі, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, за усною домовленістю між собою, підійшли до потерпілого ОСОБА_9 , після чого, ОСОБА_8 наніс потерпілому один удар в область живота від якого ОСОБА_9 впав на землю. Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 почали наносити не однократні удари в область тулуба та голови ОСОБА_9 , від яких останній втратив свідомість. Скориставшись тим, що ОСОБА_9 знаходиться без свідомості, ОСОБА_6 дістав з кишені надітої на ОСОБА_9 куртки мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6-A». Після чого ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4153 від 12.11.2018 року матеріальні збитки на суму 2253 грн..

20.11.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Слідчий зазначав, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, є достатні дані вважати, що без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, просила суд відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року відносно її підзахисного вже обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний та його законний представник підтримали думку захисника.

Судовим розглядом встановлено, що 20 листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Під час розгляду клопотання підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд має з`ясувати місце проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення "житло цієї особи" охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо. При цьому необхідно враховувати, що власник житла може зазнати обмежень своїх прав у разі обрання домашнього арешту щодо осіб, які мешкають в його житлі.

В п. 15 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально процесуального кодексу України» від 4 квітня 2013 року міститься рекомендація того, що слідчому судді, суду при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід звертати увагу на те, що вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК України словосполучення «житло цієї особи» охоплює випадки, коли підозрюваний, обвинувачений: 1) є власником (співвласником) такого житла; 2) зареєстрований у такому житлі; 3) постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо. Постійне або тимчасове проживання у такому житлі без реєстрації може бути прийнято до уваги, лише тоді, коли з`ясовувана думка власника житла.

В аспекті роз`яснень, що містяться в п. 15 згадуваного інформаційного листа ВССУ від 4 квітня 2013 року при складанні слідчим, прокурором клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мають бути належним чином перевірені відомості про: а) наявність у особи в приватній власності житла, яке йому забороняється залишати; б) наявність офіційного місця реєстрації у житлі, яке йому забороняється залишати; в) постійне або тимчасове місце проживання у такому житлі. Тобто, при застосуванні до особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обов`язково мають бути зазначені не лише відомості про наявність в підозрюваного, обвинуваченого у приватній власності житла, яке йому забороняється залишати, а й відомості про те, що підозрюваний, обвинувачений офіційно зареєстрований в цьому житлі, або те, що підозрюваний, обвинувачений постійно або тимчасово проживає у такому житлі. Також обов`язково мають бути вказані докази, якими обґрунтовуються вищезазначені відомості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проте, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що він разом з матір`ю мешкали в м. Тернівка, переїхали до м. Харкова та ані він, ані його мати не мають реєстрації в даному місті. За адресою: АДРЕСА_1 мешкає його матір без реєстрації та її цивільний чоловік, якому на праві власності належить дана квартира. Також вказав, що за даною адресою він не мешкає, а останні три місяці мешкає у своїх друзів. Стосунки з цивільним чоловіком його матері в них не склалися, оскільки останній постійно виганяв його з даного житла.

Доводи ОСОБА_6 підтвердила в судовому засіданні його законний представник мати ОСОБА_5 .

Необхідно зауважити, що думка власника житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу застосування домашнього арешту відносно ОСОБА_6 за вищевказаною адресою органом досудового розслідування, прокурором не з`ясована.

Крім того, у відповідності до положень ст. 178 КПК України, приймаючи рішення, слідчий суддя враховує положення ст. 183 КПК України та оцінює всі обставини в сукупності, зокрема наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, відомості про особу підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні не доведено за допомогою обґрунтованих посилань той факт, що застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризиків, існування яких встановлено під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий, прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні міри запобіжного заходу, яка може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує наступне: підозрюваний раніше не судимий, вчинив злочин будучі неповнолітнім. Крім того, відповідно до матеріалів справи, слідчий суддя враховує той факт, що більшість слідчих дій вже проведено допит потерпілого, свідків, огляд місця події, повідомлено про підозру та інші процесуальні дії.

Враховуючи той факт, що думка власника житла не з`ясована, а також фактичні неприязні стосунки, які виникли між ОСОБА_6 та цивільним чоловіком його матері, суд приходить до висновку про неможливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за даною адресою, а також враховуючи той факт, що останній не має власного житла та реєстрації в м. Харкові та Харківській області, приходить до висновку про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Доводи захисника що, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року відносно її підзахисного вже обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, висновків слідчого судді не спростовують. Крім того, даний запобіжний захід було обрано в рамках іншого кримінального провадження, яке знаходиться в іншому районі м. Харкова.

Враховуючи, наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, факт того, що він не працює, а також враховуючи, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення ним іншого злочину, а також можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов до висновку про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного та покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду за межі м. Харкова та Харківської області.

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
Попередити підозрюваного ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на останнього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування.

Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________ 2018 року ОСОБА_6

«____» год. «____» хв.