Справа № 350/373/19
Провадження № 1-кп/350/79/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000010 від 11 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд кримінального провадження тільки розпочався, а термін тримання під вартою обвинуваченого спливає 10 травня 2019 року, разом з цим підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який не має, оскільки не встановлено обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, що були установлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, ОСОБА_6 неодружений, без утриманців, ніде не працює, раніше притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства стосовно свого батька, який є свідком по справі, перебуває на «Д» обліку у психіатричному кабінеті Рожнятівської ЦРЛ. Обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, що пов`язане з позбавленням волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які є його родичами та проживають спільно з ним, у зв`язку із захворюванням може безпідставно ухилятись від виконання вказівок суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. А тому застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки дасть змогу обвинуваченому впливати на вищевказаних свідків, оскільки останні іншого власного житла не мають та являються родичами обвинуваченого. Крім цього, інші запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та застава не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, осіб, які б викликали довіру та поручились за виконання покладених обов`язків на обвинуваченого не має. З огляду на наведене просить продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з триманням під вартою на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечила з приводу заявленого клопотання прокурора, покликаючись на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просила зміни відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 14 січня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Рожнятівського районного суду від 12 березня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який закінчується 10 травня 2019 року.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 10 травня 2019 року, однак судовий розгляд кримінального провадження по суті ще не розпочався, докази по справі ще не досліджувались, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого не зменшились та продовжують існувати на даний час, злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності вини обвинуваченого, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, обвинувачений та потерпіла ще не допитані судом. Суд враховує також відсутність соціальних стримуючих факторів таких як сім`я та робота, що дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання може скритись від суду, впливати на свідків та потерпілу, які проживають разом з ним в одному житлі та являються його родичами, іншого житла не мають, таким чином існує ризик перешкоджати розгляду даного кримінального провадження. А тому суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбаченого ч. 2 ст. 183 КПК України, на даному етапі розгляду кримінального провадження не встановлено та стороною захисту не надано. Крім цього, стороною захисту не наведено жодних підстав, що інші більш м`які запобіжні заходи забезпечать належну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки на думку суду будь-які інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_6 , згідно даних обвинувального акту, вчинений із застосуванням насильства та спричинив смерть малолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 176-178, 197, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань № 12 м. Івано-Франківська, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 липня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1