"16" листопада 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 ,
встановив:
В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив вимоги задовольнити, надав для посвідчення оригінали документів, вказував про можливість розгляду клопотання у відсутність ОСОБА_8 .
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_5 , вона ж як законний представник потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання.
В судовому засіданні представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, зокрема, що на теперішній час до ЄРДР внесено відомості та відкрито кримінальне провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування щодо дійсності договору купівлі-продажу вказаної квартири, який викликає об`єктивні сумніви в його існуванні на дату, вказану в договорі.
До Київського районного суду м. Харкова 23.07.2018 о 14 год. 35 хв. надійшло клопотання, в якому заявник ОСОБА_5 , діючи як потерпіла та законний представник потерпілої ОСОБА_6 , просив накласти арешт на будинок АДРЕСА_4 , загальною вартістю 17 873 грн. 00 коп.; 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальна вартість 53 486 грн. 00 коп., власником яких є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; накласти арешт без права користування на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», 2004 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 , видане 17.07.2012, № дв. НОМЕР_4 , № куз. НОМЕР_5 , та автомобіль «Ford Transit», 1995 року випуску, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво НОМЕР_7 , видане 19.12.2003, № куз. НОМЕР_8 , власником яких є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , але зареєстрованих за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 ; розглянути дане клопотання не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, без виклику власника майна підозрюваної ОСОБА_10 або інших власників майна.
Прийшовши до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, слівдчиц судя виходив з наступного.
10.07.2018 ОСОБА_10 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом чинного законодавства, зокрема, ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 130686679 від 12.07.2018, ОСОБА_10 на праві приватної власності належить 2-кімнатна квартира, загальною площею: 47,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .
В порядку та на підставі положень ч. 4 ст. 172 КПК України, під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.
Враховуючи дані, надані адвокатом ОСОБА_7 в ході розгляду клопотання, про начебто зміну власника стосовно зазначеної квартири ще 14.06.2018, згідно отриманих ним даних Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 131905601 від 24.07.2018 , та враховуючи, що Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 130686679 від 12.07.2018 такі дані в зазначеному Реєстрі були відсутні, на запит суду 24.07.2018 отримані дані щодо зміни права власності на квартиру на підставі рішення від 14.06.2018, запис про право власності в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 14.07.2018 .
Враховуючи доводи клопотання та доводи адвоката ОСОБА_7 в ході його розгляду , у відповідності до положень ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність сукупності підстав, розумних підозр вважати, що вказане майно може виступати для можливого забезпечення в подальшому цивільного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обґрунтованість накладення арешту ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2018 на вказане майно перевірялася апеляційним судом Харківської області, та ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Потерпілими доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного майна.
Скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження. Вищевказаний захід забезпечення має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває. Слідчі дії в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі тривають. За таких обставин, правові підстави дійти висновку про недотримання вимог Закону щодо розумного строку на теперішній час відсутні.
Доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна, вжитого ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.07.2018, відпала потреба, при розгляді даного клопотання слідчому судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для його скасування.
Крім того, підстава для скасування арешту з спірної квартири, що заявлена ОСОБА_8 , як зазначено вище було предметом дослідження та розгляду в суді апеляційної інстанції, в результаті чого ухвала слідчого судді від 24.07.2018 залишена без змін.
Враховуючи викладене, на теперішній час клопотання ОСОБА_8 є передчасним та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1