Справа № 168/142/19
Провадження № 1-кп/168/20/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар с/з ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 про обвинувачення за частиною 2 статті 185 КК України,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Луків Турійського району Волинської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого:

15 травня 2008 року Старовижівським районним судом Волинської області за частиною 3 статті 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки та на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 рік;
26 березня 2009 року Турійським районним судом Волинської області за частиною 2 статті 296 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі статті 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

18 липня 2012 року Турійським районним судом Волинської області за частиною 2 статті 185 КК України, частиною 2 статті 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі статті 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

29 вересня 2015 року Турійським районним судом Волинської області за частиною 1 статті 395 КК України до 1 місяця арешту;

16 лютого 2016 року Турійським районним судом Волинської області за частиною 1 статі 395 КК України до 2 місяців арешту,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, судимість за що не знята та не погашена, 18 лютого 2019 року (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, підійшов до дерев`яної лавки, що на території подвір`я, поблизу входу до житлового будинку, належного ОСОБА_5 , із якої повторно, таємно викрав алюмінієву каструлю, ємністю 40 (сорок) літрів, вартістю 600 (шістсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 185 КК України та своїми діями заподіяв потерпілому збитків на суму 600 гривень.
27 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до вимог статті 471 КПК України.
Згідно з умовами даної угоди сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки йому повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав вину у скоєнні інкримінованого злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за частиною 2 статті 185 КК України арешт, строком на 3 (три) місяці.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити вирок, яким затвердити угоду.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні умови угоди про примирення підтримав повністю, ствердив, що матеріальна і моральна шкода відшкодована у повному розмірі.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди з таких мотивів.
Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, яка відповідно до пункту 1 статті 468 КПК України може бути укладена між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні.
Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та надав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України, просить угоду затвердити.
Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції частини 2 статті 185 КК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим і про призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись статтями 12, 185 КК України, 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 від 27 січня 2019 року у кримінальному провадженні №0000050 затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання арешт, строком на 3 (три) місяці.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5 - 7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1