ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4976/18 Номер провадження 11-кп/814/368/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001463 та № 0001282, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- 30.12.1999 року Октябрським районним судом м.Полтави за ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 89, ч. 2 ст.140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 206, ч. 2 ст.145,ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;
- 29.12.2003 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 289, ст. 69 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтава від 30.01.1999 року, остаточно визначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;
- 10.02.2006 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 2 роки позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 29.12.2003 року, остаточно визначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
- 07.11.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 25.03.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 383,ч. 1 ст.69 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 24.12.2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 16.01.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 05.07.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 15.08.2018 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

засуджено:
-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Полтава від 15.08.2018 року більш суворим покаранням, призначеного за цим вироком та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти у розмірі 5317, 00 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 572, 00 грн.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, 26 квітня 2018 року приблизно о 12 годині 20 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи на території ЦКР, що по вулиці Новий базар, 27 у м. Полтава, повторно, шляхом вільного доступу викрав сумку темно-синього кольору, в якій знаходилися ключі від замків дверей будинку в кількості 4 шт., грошові кошти у сумі 200 гривень, сім карту оператора ТОВ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «NIOMI», модель NX551G, які належали потерпілій ОСОБА_9 . З викраденим обвинувачений з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 4415, 00 гривень.
11 травня 2018 року приблизно о 03 годині 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Dewaise», розташованого у підземному переході на розі вулиць 1100-річчя Полтави та вул. Європейській у м. Полтаві, повторно, розбивши скляну вітрину даного магазину, проник до його приміщення, звідки таємно викрав ноутбук у корпусі чорного кольору марки «DELL Latitude E6400», зарядний пристрій до нього, які належали ОСОБА_8 .
З викраденим обвинувачений з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 4415, 00 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 .
Просить змінити покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.
Вказує, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме добровільне зізнання у вчиненій крадіжці, наявність на його утриманні двох малолітніх дітей 2014 та 2017 р.н., матері, яка паралізована та потребує догляду.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.
Поміж тим, обвинувачений не погоджується з призначеним покаранням та вважає його надто суворим.

Як вбачається з положень ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, при призначенні покарання, суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування шкоди потерпілим, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності громадян, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Таким чином, при призначенні покарання, судом були враховані обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі. При цьому слід зауважити, що розмір призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України наближений до мінімальної межі санкцій для даного виду покарання за вчинення зазначених злочинів, та за сукупністю злочинів обраний відповідно до положень ст. 70 КК України. Призначення менш суворого покарання не буде сприяти досягненню його мети, з огляду на схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів проти власності, а обвинуваченим не доведено черезмірної суворості призначеного покарання.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним, обгрунтованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2018 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4