Провадження №: 1-кс/752/253/19
У Х В А Л А

21.03.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі підозрюваної ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 щодо повідомлення про підозру від 10.09.2018 року, відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000154,

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 щодо повідомлення про підозру від 10.09.2018 року, відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000154.

В обгрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 зазначає, що 10.09.2018 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме в тому, що вона таємно викрала чуже майно, за попередньою змовою групою осіб із проникненням у приміщення в особливо великих розмірах.

Так, в матеріалах кримінального провадження зазначено, що згідно розробленого плану, діючи згідно відведених ролей та з відома ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на момент вчинення кримінального правопорушення перебували за кордоном, 13.02.2018 року в період часу з 12 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , ввівши в оману працівників охорони приміщення ТОВ «П`ятий елемент медіка», пропустили на територію вказаного товариства автомобіль «Volkswagen Multivan», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхавши таким чином із підозрюваним ОСОБА_9 на територію ТОВ «П`ятий елемент медіка», після чого за допомогою заздалегідь підготовлених ключів незаконно проникли до орендованого ТОВ «П`ятий елемент медіка» кабінету №307, розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Ямська, 72, звідки таємно викрали чуже майно, що належить ТОВ «П`ятий елемент медіка» на загальну суму 7 185 843 гривень, що є особливо великим розміром, перенісши його до автомобіля «Volkswagen Multivan», після чого з місця вчинення злочину зникли. 20.07.2018 року в ході проведення обшуків за місцем розташування ТОВ «Амаркорд» за адресою: м. Київ, вулиця Драгомирова, 7 працівниками поліції було вилучено частину викраденого майна.

Так, суб`єктивна сторона крадіжки у загальному розумінні КК України характеризується прямим умислом на заволодіння чужим для винного майном з метою обернути його на свою користь або на користь іншої особи. При цьому обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони крадіжки повинен бути корисливий мотив.

Тобто, в основі крадіжки лежить бажання протиправно збагатитись за рахунок чужої власності, незалежно від того, на чию користь буде безоплатно обернене майно - винного чи іншої особи.

Однак у повідомленні про підозру ОСОБА_3 слідчим не розкрито в чому полягав прямий умисел ОСОБА_3 на заволодіння майном, мети такого заволодіння, мотиву останньої щодо інкримінованих їй дій, а саме те, який у неї був мотив щодо заволодіння майном ТОВ «П`ятий елемент медіка».

Крім того, кримінальна відповідальність ґрунтується на суб`єктивному ставленні у вину - умові правильної оцінки людської поведінки взагалі і злочинної зокрема, тобто вина - це обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого злочину, яка визначає його психологічний зміст і є необхідною умовою кримінальної відповідальності.

Зміст вини характеризується сукупністю свідомості, волі та їх співвідношенням.

У повідомленні про підозру ОСОБА_3 не зазначено, чи охоплювались її свідомістю фактичні обставини, які характеризують об`єкт злочину та його об`єктивну сторону, а також суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок конкретно її дій.

Також, у повідомленні про підозру ОСОБА_3 не розкритий вольовий момент змісту її вини, а саме те, що вона усвідомлювала спрямування своїх розумових та фізичних зусиль на досягнення своєї мети та чи була така мета взагалі, оскільки у повідомленні про підозру відсутні посилання на те, хто саме, коли саме та як саме залучив останню до вчинення крадіжки. Натомість, у повідомленні про підозру зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення без встановлення його конкретних обставин щодо попередньої змови осіб співучасників злочину, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини порушує право особи на захист, оскільки повідомлення про підозру, а в подальшому і обвинувачення, мають бути конкретними.

Будь-які конкретні ознаки умислу ОСОБА_3 на вчинення інкримінованого їй злочину, тобто зміст конкретної форми вини останньої, органом досудового розслідування також встановлено не було, а відтак і не розкрито у повідомлені про підозру ОСОБА_3 .

Крім того, суть вини особи полягає у негативному ставленні останньої до тих інтересів та цінностей, що охороняються КК України, однак вказане питання у повідомленні про підозру ОСОБА_3 також взагалі не розкрито.

Вина у вчиненні злочину існує об`єктивно, саме тому вона входить до змісту предмета доказування у процесі досудового розслідування і має бути розкрита в тому числі у повідомленні особі про підозру.

Також посилається на те, що до 13.02.2018 року ОСОБА_3 працювала на посаді головного бухгалтера ТОВ «П`ятий елемент медіка».

Однак, 13.02.2018 року в період часу з 12 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин ОСОБА_3 фізично не була присутня у офісному приміщенні та на території ТОВ «П`ятий елемент медіка», оскільки у цей час перебувала у іншому місці, що підтверджується інформацією, отриманою захистом за результатами здійснення тимчасового доступу до речей і документів.

А відтак, судження, викладені слідчим ОСОБА_10 у тексті повідомлення про підозру про присутність та активні протиправні дії ОСОБА_3 13.02.2018 року у офісному приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Ямська, 72, спростовуються фактичними даними, отриманими в якості доказів стороною захисту.

Крім того, у повідомленні про підозру не розкрито факт розумового уявлення ОСОБА_3 про результати її дій, а саме те, що при вчиненні злочину вона усвідомлювала зміст конкретних наслідків свого діяння та їх суспільно небезпечний характер, в тому числі шкоду, що була завдана ТОВ «П`ятий елемент медіка» і причинно-наслідковий зв`язок між діями конкретно ОСОБА_3 та їх наслідками у повідомленні про підозру відсутній.

Повідомленням про підозру не охоплено та не розкрито обставини, зокрема, час та місце, за яких ОСОБА_3 вступила у попередню змову з іншими підозрюваними з метою вчинення крадіжки майна з метою обернути його на свою користь чи на користь іншої особи.

ОСОБА_3 підозрюється у тому, що вона була виконавцем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, однак, у розумінні положень статті 27 КК України виконавцем злочину визнається особа, яка вчинила злочин в тому числі у співучасті з іншими суб`єктами злочину.

Разом з тим, прагнення осіб досягти різні результати під час вчинення злочину є підставою для невизнання співучастю у злочині участі двох або більше осіб у вчиненні одного посягання, а відтак, оскільки у повідомленні про підозру ОСОБА_3 не зазначено, хто саме і який результат очікував отримати після вчинення крадіжки, подія якої мала місце 13.02.2018 року у приміщенні ТОВ «П`ятий елемент медіка», відсутній факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, у співучасті.

Так, згідно повідомлення про підозру у організатора вказаного злочину ОСОБА_6 був злочинний умисел, на виконання реалізації якого він і розробив злочинний план щодо вчинення крадіжки.

Вказаний умисел організатора злочину ОСОБА_6 полягав у виведенні з ринку крупного конкурента по реалізації медичних виробів ТОВ «П`ятий елемент медіка» шляхом таємного викрадення майна останнього із залученням підлеглих осіб ТОВ «Амаркорд» та працівників ТОВ «П`ятий елемент».

Однак, у повідомленні про підозру ОСОБА_3 не зазначено, який причино наслідковий зв`язок мав місце між виведенням крупного конкурента по реалізації медичних виробів ТОВ «П`ятий елемент медіка» з таємним викраденням майна у цьому товаристві.

ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки, пов`язаної із проникненням у приміщення. Юридичний критерій терміну «проникнення» полягає у тому, що особа з усвідомленням і спонуканням нелегально вторгається у чуже житло чи приміщення з метою збагатитись шляхом викрадення неналежного їй майна.

За версією органу досудового розслідування підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:заявою представника потерпілого ТОВ «П`ятий елемент медіка» про вчинення кримінального правопорушення, у якій зафіксовано лише факт викрадення майна без його ідентифікації, тобто без його конкретного переліку; протоколом обшуку приміщень ТОВ «Амаркорд» від 20.07.2018 року, згідно якого в ході обшуку вказаного приміщення було вилучено медичне обладнання; протоколом огляду предметів, вилучених в ході обшуку приміщень ТОВ «Амаркорд» від 25.07.2018 року, яким було ідентифіковано вилучене медичне обладнання.

Однак, обставини, зафіксовані у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а також, відомості, зафіксовані у протоколах обшуку та огляду, ні самі по собі, ні у своїй сукупності не свідчать про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй кримінального правопорушення та не можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що вона могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України.

На підставі зазначеного вважає, що зібрані в ході досудового розслідування докази, якими сторона обвинувачення обґрунтовує підозру ОСОБА_3 , не пов`язують її особу поза розумним сумнівом з подією даного кримінального правопорушення та не є достатніми для того, щоб виправдати подальше досудове розслідування відносно ОСОБА_3 , якій було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення без наявності достатніх фактичних даних, які б могли підтвердити, що саме ОСОБА_3 за попередньою змовою групою осіб 13.02.2018 року таємно викрала майно ТОВ «П`ятий елемент медіка» з проникненням у приміщення в особливо великих розмірах.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав з наведених у ній підстав та просить її задовольнити. Також, на підтвердження вимог скарги надав документи.

Підозрювана ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала свого захисника та просила скасувати пред`явлене їй повідомлення про підозру.

Старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Проте, враховуючи думку адвоката та підозрюваної слідчий судді вважає за можливе проводити розгляд скарги за наявними матеріалами.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, приходить до висновку про необхідність залишення скарги без задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У статті 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України чітко регламентовано порядок вручення письмового повідомлення про підозру . Зокрема, відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається із матеріалів скарги, а саме у витязі з ЄРДР зазначено, що 20.02.2018 року ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000154 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2017 року, вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Разом з тим, частиною 1 статті 303 КПК передбачені рішення прокурора, які можуть бути оскаржені під час провадження досудового розслідування.

Пункт 10 частини 1 статті 303 КПК надає право ініціатору скарги оскаржити повідомлення прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

У той же час, відповідно до п. 4 §2«Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 15.03.2018.

Стаття 303 КПК доповнена пунктом 10 відповідно до підпункту 23 пункту 7 § 1 Розділу 4 вказаного Закону.

Таким чином, під його дію підпадають справи, відомості про які внесені до ЄРДР починаючи з 16.03.2018.

Як вбачається з витягу ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000154 , відомості про кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_3 внесені до ЄРДР 20.02.2018 року.

Отже, положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК не поширюються на вказане кримінальне провадження.

Аналізуючи в сукупності матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 2, 7, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУГУ НП у місті Києві ОСОБА_5 щодо повідомлення про підозру від 10.09.2018 року, відносно ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000154 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1