УХВАЛА
15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 1-13/2005
провадження №51-10к18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального судуу складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (у режимі
відеоконференції),

розглянувши в судовому засіданні заяву захисника засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_7 про роз`яснення ухвали Верховного Суду від 28 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 ,
встановив:
За вироком Апеляційного суду Полтавської області від 9 червня 2005 року ОСОБА_6 засуджено:

- за пунктами 4, 10 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до довічного позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15 і пунктами 1, 9 ч. 2 ст. 115 КК до позбавлення волі на строк 14 років;
- за ч. 4 ст. 152 КК до позбавлення волі на строк 10 років.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Верховний Суд України ухвалою від 27 жовтня 2005 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишив без задоволення, а вирок Апеляційного суду Полтавської області від 9 червня 2005 року щодо нього без зміни.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду ухвалою від 28 березня 2019 року касаційну скаргу захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнив частково. Вирок Апеляційного суду Полтавської області від 9 червня 2005 року щодо ОСОБА_6 змінив, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ на протокол явки з повинною ОСОБА_6 від 9 травня 2004 року, в іншій частині вирок залишив без зміни.
7 травня 2019 року надійшла заява від захисника ОСОБА_7 про роз`яснення вищезазначеної ухвали від 28 березня 2019 року.

Обґрунтовуючи подану заяву захисник посилається на те, що йому незрозуміло:
- на підставі якого закону Касаційний кримінальний суд виключив із вироку посилання як на доказ на протокол явки з повинною ОСОБА_6 від 9 травня 2004 року;
- чи не суперечить висновок Касаційного кримінального суду про те, що відповідно до ч. 1 ст. 43 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК 1960 року) ОСОБА_6 не мав статусу обвинуваченого, а мав статус підозрюваного, а тому норми ст. 370 КПК 1960 року щодо обов`язковості скасування судового рішення його не стосуються, правовій позиції, зазначеній у п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року № 8;
- якими нормами закону керувався Касаційний кримінальний суд, не надавши стороні захисту можливості виступити з поясненнями щодо доводів прокурора та не провівши судових дебат;
- чому суд, вказавши, що безпосередні учасники зазначених процесуальних дій ( ОСОБА_6 , його захисники (батьки) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , професійний адвокат ОСОБА_10 , яка була залучена до участі у справі саме за клопотанням самого ОСОБА_6 ), не робили жодних заяв щодо порушень права на захист ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю змісту процесуальних документів, складених під час досудового слідства, фактичним обставинам проведення відповідних слідчих дій та не заявляли про те, що такі процесуальні дії за їх участю у зазначені дати не проводилися, не врахував письмових заперечень ОСОБА_6 від 11 січня 2005 року (т. 2, а.с. 241243) про те, що під час затримання він відразу просив забезпечити його захисником адвокатом ОСОБА_10 , однак отримав відмову від слідчих з прокуратури, які забезпечили його «своїм адвокатом» ОСОБА_11 , яка не надала йому жодної поради, а навпаки, допомагала працівникам поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 380 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення протягом десяти днів з повідомленням особи, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасників провадження.
Всім учасникам судового провадження у встановленому законом порядку направлено повідомлення про призначення заяви захисника про роз`яснення судового рішення до розгляду.
Заслухавши доповідь судді, доводи заявника і засудженого ОСОБА_6 , суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 28 березня 2019 року слід відмовити з огляду на таке.
Вимогами ч. 4 ст. 441 КПК передбачено, що судові рішення суду касаційної інстанції роз`яснюються учасникам судового провадження в порядку, визначеному ст. 380 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК , якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Як убачається з тексту ухвали Верховного Суду від 28 березня 2019 року, яку просить роз`яснити захисник, її складено відповідно до пунктів 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК, статей 394396, 400-2 КПК 1960 року.
Рішення суду, яке просить роз`яснити захисник, обґрунтовано, з додержанням вимог, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 370, пунктами 1, 2, 3 ст. 398, п. 4 ч. 1 ст. 396 КПК 1960 року, з урахуванням практики ЄСПЛ щодо дотримання загальної справедливості судового розгляду, а також з наведенням докладних мотивів щодо наявності підстав саме для зміни вироку Апеляційного суду Полтавської області від 9 червня 2005 року шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання як на доказ на протокол явки з повинною ОСОБА_6 від 9 травня 2004 року у зв`язку з порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
При постановленні ухвали Суд також керувався нормами ч. 2 ст. 3 КПК, а судове засідання проведено з дотриманням положень, передбачених ч. 3 ст. 394, частинами 13 ст. 362 КПК. Ухвалу викладенореченнями, які не мають труднощів для розуміння.

Доводи заяви захисника фактично зводяться до незгоди з прийнятим рішенням, що не є підставою для роз`яснення.
За таких обставин Суд дійшов висновку, що підстав для роз`яснення захиснику ОСОБА_7 ухвали Верховного Суду від 28 березня 2019 року немає.

Керуючись статтями 380, 441 КПК та пунктом 15 Розділу XI «Перехідні положення» КПК, Суд

ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_7 в роз`ясненні ухвали Верховного Суду від 28 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_12 ОСОБА_3