печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Севастопіль, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч.ч. 2, 3 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2018 року у провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Севастопіль, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч.ч. 2, 3 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003067 від 01.06.2016 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч.3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст.258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч.ч.1, 2, 4 ст. 345 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено з кримінального провадження №0000071 від 15.06.2013 за фактами створення банди з числа представників Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху «Правий сектор» та вчинення у її складі низки злочинів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2014 року ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 створили банду з метою вчинення злочинів корисливої та насильницької спрямованості. При цьому ОСОБА_7 взяв активну участь у формуванні банди, розробляв її цілі та завдання, принципи побудови та діяльності, а також безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів.

До складу групи постійно входили, крім нього, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Епізодично, з урахуванням вчинення конкретних злочинів, до складу банди приєднувались ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невстановлені слідством особи.

Для озброєння банди ОСОБА_7 та інші організатори банди з невстановлених слідством джерел, за рахунок коштів, отриманих від злочинної діяльності, незаконно набували самостійно та організували набуття учасниками банди різної бойової вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу. Також члени банди набували зброю безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Керуючи бандою, ОСОБА_7 та інші її організатори також самостійно придбали без передбаченого законом дозволу та достовірно знали про наявність в організованій групі різної вогнепальної бойової зброї, боєприпасів та вибухових речовин, які складали загальну власність банди та особисто здійснювали носіння та зберігання цієї зброї, бойових припасів та вибухових речовин.

З метою подальшого вчинення злочинів співорганізаторами і членами банди придбано автоматичну та іншу заборонену законодавством України для вільного обігу і використання зброю, а також транспортні засоби, що не мали реєстрації або мали іноземну реєстрацію, у зв`язку з чим не мали законних підстав знаходитись і використовуватись в Україні. Так, за невстановлених слідством обставин членами групи придбано на території України, у тому числі в зоні проведення антитерористичної операції на сході України (далі, АТО) вогнепальну зброю автомати «МШ», «АК» різних модифікацій (у тому числі «Вулкан-Т», «АКМ», «АКСУ», «Вулкан-ТК»), кулемети «ПК» різних модифікацій (у тому числі «ПКМ»), гвинтівки «СВД», пістолети-кулемети «Скорпіон», пістолети «ПМ», боєприпаси до неї - патрони для військової (у тому числі, з кулями бронебійно-запалюючої дії) та мисливської зброї, а також гранати осколкової (РГД-5, Ф-1; РГО; РГН) та світло-звукової дії, гранатомети «РПГ-22», «РПГ-26», оптичні приціли, радіостанції, штик-ножі. Крім того, у вказаний період часу члени групи придбали мисливську вогнепальну зброю карабіни «Форт» (моделей «201», «202» та інших), «Вепр», «Тигр», гвинтівки «Сайга» та «Орсіс», частину з яких переробили для ведення автоматичного вогню.

Для прикриття злочинної діяльності вказаними особами використовувалась патріотична символіка, а з метою відвернення уваги від фактичної злочинної спрямованості діяльності організації і створення їй позитивного іміджу у суспільстві наголошувалось на окремих фактах епізодичної участі окремих членів Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху (далі, ДУК ВПР) «Правий сектор» в проведенні АТО. При цьому, відповідно до наданої командуванням Сухопутних військ Збройних сил України інформації, жоден з членів створеної банди не виконував бойових наказів командування та не приймав участі у зареєстрованих бойових зіткненнях. Фактично, перебування у зоні АТО використовувалось членами банди виключно для пошуку та придбання зброї, а також для переховування від правоохоронних органів та органів військового правопорядку, у тому числі від розшуку у зв`язку з ухиленням від призову на військову службу.

У подальшому, з урахуванням викладеного, з метою штучної легалізації та одержання доступу до зброї і міст її знаходження, у тому числі у зоні проведення антитерористичної операції на сході України, вказана вище банда була структурована, як один з підрозділів Добровольчого українського корпусу військово-політичного руху (далі, ДУК ВПР) «Правий сектор», та організаційно визначена як 1-й запасний батальйон ДУК ВПР « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Члени банди з метою привернення уваги до своєї діяльності та залучення до групи нових членів, а також для створення позитивного іміджу і відвернення уваги суспільства від вчинюваних злочинів, поширювали в засобах масової інформації відомості про 1-го запасний батальйон ДУК ВПР « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснювали масові заходи від імені вказаної організації.

Протягом 2014 - 2015 років учасниками створеної банди, до складу якої входив ОСОБА_7 , з використанням заздалегідь підготованих за вказаних вище обставин засобів (вогнепальної зброї, військового обмундирування і спорядження, транспортних засобів та засобів зв`язку) скоєно низку умисних злочинів на території Закарпатської та інших областей. Так, членами банди 22.02.2014 здійснено напад на начальника МП «Чоп» Закарпатської митниці ОСОБА_20 , якому спричинено тілесні ушкодження; 20.03.2014 - напад на заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_21 , якому також спричинено тілесні ушкодження; 24.03.2014 - пограбування бази відпочинку «Ведмежа діброва» у Воловецькому районі Закарпатської області, в ході якого пострілами з автоматичної зброї спричинено пошкодження автомобілю «Хюндай» УМВС України в Закарпатській області; 19.06.2014 - напад на ТОВ «Роял-лото» у м. Ужгороді, пов`язаний з спричиненням значної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження майна товариства; 05.12.2014 - захоплення приміщення Ужгородського національного університету з метою отримання протиправної вигоди від усунення та зміни керівництва закладом; 03.02.2015 протиправне затримання та позбавлення волі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ; 24.06.2015 - напад на інспекторів ДПС взводу з обслуговування стаціонарного поста №1 роти ДПС УДАІ УМВС України в Закарпатській області з метою унеможливлення затримання останніми вантажного автомобілю, водій якого вчинив порушення правил дорожнього руху; 11.07.2015 - терористичний акт, захоплення неповнолітнього заручника та низку інших злочинів у м.Мукачевому.

Протягом 2014 - 2015 років також здійснювалось протиправне придбання, перевезення вогнепальної зброї з території проведення антитерористичної операції до місць дислокації банди на території Закарпатської області, а також зберігання цієї зброї.

Так, тільки 11.07.2015 в ході обстрілу з використанням автоматичної зброї, ручних гранатометів та гранат зазначеними вище особами знищено службові автомобілі - Мукачівського МВ УМВС України «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », УДАІ УМВС України в Закарпатській області «Фольксваген Пассат», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », які повністю згоріли на місці події, а також частково пошкоджено службові автомобілі Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - «ГАЗ 33213», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », «Тойота Пріус», державний реєстраційний номер « НОМЕР_5 », «Богдан - ISUZU А-09212», державний реєстраційний номер « НОМЕР_6 », а також службовий автомобіль НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області «Хюндай», державний реєстраційний номер « НОМЕР_7 », та інші автомобілі УМВС України в Закарпатській області.

За результатами вчиненої членами банди стрілянини тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості отримали 7 працівників правоохоронних органів та тяжкі тілесні ушкодження отримала 1 цивільна особа. Крім того, легкі тілесні ушкодження отримав 1 працівник правоохоронних органів та 3 цивільні особи. Також, від уражень кулями та осколками гранат спричинено матеріальної шкоди 6 мешканцям прилеглих будинків та власникам 3 транспортних засобів. Ураження кулями та осколками гранат також спричинено майну АЗС «Народна», інших автозаправочних станцій, автосалонів та магазинів, розташованих на трасі «Київ-Чоп». Всього внаслідок вказаного злочину спричинено матеріальної шкоди на суму понад 10 млн.грн.

23.05.2016 оголошено підозру ОСОБА_7 . При цьому, вручити йому письмове повідомлення про підозру не виявилось можливим у зв`язку з невстановленням місця знаходження, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У судовому засіданні прокурори внесене клопотання підтримали з викладених у ньому підстав, просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зібрані на даному етапі досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч.3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст.258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч.ч.1, 2, 4 ст. 345 КК України та наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені в клопотанні.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив та вказав про необґрунтованість клопотання, не належне повідомлення про відозпу та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та як наслідок просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, надані докази захисниками, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в організації банди та участі у вчинюваних нею нападах, а також у вчиненні у складі банди злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч. ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 23.05.2016 року ОСОБА_7 в порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України способом, передбаченим для вручення повідомлень повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч. 3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст. 258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч. ч. 1, 2, 4 ст. 345 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання даних, а саме: висновками судових експертиз (судово-медичних, судово-балістичних та інших); протоколами допитів свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та інших; протоколом веб-сторінки мережі Інтернет; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 та інших; протоколами впізнання зі свідком ОСОБА_37 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_38 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 ,; іншими доказами зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурорами в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 переховувався та в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні; підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити новий умисний злочин.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2018 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

Так, при дослідженні обставин перебування підозрюваного ОСОБА_7 у міжнародному розшуку слідчим суддею встановлено наступне.

За інформацією Робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 21.06.2018, розшукуваного ОСОБА_7 згідно повідомлення НЦБ Інтерполу в Словацькій Республіці затримано 18.06.2018 у місті Кошице.

За інформацією Робочого апарату Укрбюро Інтерполу від 19.11.2018, розшукуваного ОСОБА_7 буде передано компетентним органам держави України в аеропорту м. Братислава в рамках клопотання Генеральної прокуратури України про екстрадицію підозрюваного.

Крім того, згідно рішення комісії з контролю файлів Інтерполу, ухваленого на дев`яносто дев`ятій сесії (27 лютого-03 березня 2017 року), запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрою з метою приводу не є ордером на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,іі) Правил Організації.

Статтею 575 Кримінального процесуального кодексу України чітко передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121; ч. 2 ст.125; ч. 2 ст. 129; ч.3 ст. 146; ч. 2 ст. 147; ч. 2 ст. 194; ст. 257; ч. ч. 2, 3 ст.258; ч. ч. 1, 2 ст.263; ч. 1 ст. 279; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 296; ч. 2 ст. 342; ч. 1 ст. 343; ч.ч.1, 2, 4 ст. 345 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Севастопіль, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 147, ч. 2 ст. 194, ст. 257, ч.ч. 2, 3 ст. 258, ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 279, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 343, ч.ч.1,2, 4 ст. 345 КК України.
Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування запобіжного обраного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 15 год. 05 хв. 28 листопада 2018 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1