Постанова

іменем України
04 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 505/4269/16-к

провадження № 51-7434км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року у кримінальному провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза №0001410 від 29 вересня 2016 року, №0001810 від 27 грудня 2016 року і №0000220 від 26 лютого 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості на підставі ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 і ч. 3 ст. 185 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а на підставі ст. 75 КК її звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки іспитового строку та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 2999,90 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

За вироком суду вранці 28 вересня 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні Подільського міськрайонного центру зайнятості, що на вул. Соборній, 239 у м. Подільську Одеської області, через незачинені двері вдерлася до службового кабінету № 11, де вчинила таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_9 «Sumsung GT-C3530 (SEK)» із сім-карткою на суму 334 грн.

02 жовтня 2016 року близько 15:00 ОСОБА_7 , перебуваючи в помешканні ОСОБА_10 , що на АДРЕСА_2 , вчинила таємне викрадення мобільного телефону останньої «Sumsung GTЕ-1180» із сім-карткою на суму 324 грн.

Уранці 24 жовтня 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні державного підприємства «Котовське лісове господарство», що на вул. Мельниченка, 27а у м. Подільську, через незачинені двері вдерлася до кабінету, де вчинила таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_8 «Sumsung» Galaxy Core Prime у чохлі, з сім-карткою та грошима на рахунку на загальну суму 560 грн.

Удень 24 грудня 2016 року ОСОБА_7 через незачинені двері вдерлася до будинку ОСОБА_11 , що на АДРЕСА_3 , де вчинила таємне викрадення зимових чобіт останньої вартістю 355 грн.

25 лютого 2016 року ОСОБА_7 близько 11:00 з панелі приладів автобуса БАЗ А079.14, який перебував на кінцевій зупинці на просп. Перемоги у м. Подільську, вчинила таємне викрадення сумки водія ОСОБА_12 з грошима та іншим майном потерпілого на загальну суму 967 грн.

07 березня 2017 року близько 10:30 ОСОБА_7 шляхом вільного доступу ввійшла до приміщення ТОВ «Котовське Зерно», через незачинені двері вдерлася до службового кабінету директора товариства ОСОБА_13 , де вчинила таємне викрадення мобільного телефону останньої «Sumsung Galaxy Star Advance SM-G350EZWASEK» із сім-карткою на суму 1070 грн.

Апеляційний суд Одеської області 22 травня 2018 року скасував вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14 квітня 2017 року в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання на підставі ст. 75 КК та ухвалив новий вирок, яким постановив вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 185 ККна 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК на 4 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. У решті вирок щодо ОСОБА_7 апеляційний суд залишив без змін.

Вимоги касаційних скарг і узгоджені доводи осіб, які їх подали

Прокурор ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, у своїй касаційній скарзі просить скасувати вирок Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Стверджує, що суд апеляційної інстанції усупереч вимогам ст. 374, ч. 1 ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) після виходу з нарадчої кімнати проголосив лише короткий зміст фактичних обставин вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень і резолютивну частину вироку щодо призначеного засудженій покарання та порядку оскарження вироку. Водночас апеляційний суд взагалі не проголосив вступної частини вироку, мотивів призначення покарання, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та інших обов`язкових відомостей, які має містити вирок суду. Крім того, зміст резолютивної частини вироку, проголошеної апеляційним судом і зафіксованої на звукозаписі судового засідання, відрізняється від резолютивної частини, викладеної у вироку апеляційного суду, який міститься в матеріалах справи. Прокурор вказує, що апеляційний суд, порушуючи таємницю нарадчої кімнати, призначив ОСОБА_7 інше, більше за розміром, покарання, ніж ухвалив. Вказані порушення кримінального процесуального закону, на думку прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, просила скасувати вирокАпеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 через істотні порушення кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Згідно із ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

За змістом касаційної скарги незаконність рішення суду апеляційної інстанції прокурор убачає в істотному порушенні вимог ст. 412 КПК, яке полягає в порушенні апеляційним судом таємниці нарадчої кімнати та ухваленні рішення, яке відрізняється від рішення, проголошеного ним і зафіксованого на звукозаписі судового засідання 22 травня 2018 року, а також у невідповідності цього вироку вимогам ст. 374 КПК.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вирок суду апеляційної інстанції згідно із ч. 2 ст. 420 КПК повинен відповідати загальним вимогам до вироків.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 371 КПК вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Учасники судового провадження відповідно до ч. 6 вказаної статті мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Системний аналіз процесуальних норм вказує на те, що вирок має бути складений в нарадчій кімнаті, а його повний текст повинен бути оголошений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати, крім того, копія цього вироку негайно має бути вручена учасникам судового провадження.

Апеляційний суд не дотримався зазначених вимог закону.

Розглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який просив скасувати вирок суду першої інстанції в частині звільнення винуватої від відбування покарання з випробуванням, а також змінити призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання у бік його пом`якшення і призначити їй: за ч. 2 ст. 185 КК 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК 3 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК остаточне покарання у виді позбавлення волі на 3 роки, апеляційний суд, дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, підлягають частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції про звільнення засудженої від відбування покарання скасуванню.

Як убачається з аудіозапису судового провадження в Апеляційному суді Одеської області 22 травня 2018 року, суд після виходу з нарадчої кімнати проголосив новий вирок, згідно з яким призначив ОСОБА_7 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Водночас у матеріалах справи є вирок апеляційного суду, який за змістом щодо призначеного ОСОБА_7 покарання істотно відрізняється від вироку, проголошеного цим судом.

Так, за вироком від 22 травня 2018 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження, Апеляційний суд Одеської області постановив вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 2 ст. 185 КК на 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК на 4 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки (а. с. 168170).

Відсутність у матеріалах кримінального провадження проголошеного вироку і наявність у справі вироку, якого не було проголошено, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування судового рішення.

Тому Верховний Суд вважає за необхідне скасувати вирок Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а касаційну скаргу прокурора задовольнити.

При новому розгляді апеляційному суду належить виконати всі вимоги КПК і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_7 .

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 376, 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Одеської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3