ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/427/18 Справа № 202/6214/18 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року про відмову в накладенні арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001037 за ч. 1 ст. 272 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 погодженого з прокурором ОСОБА_5 про накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який тимчасово вилучений під час проведення огляду 21 листопада 2018 року за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що в клопотанні та долучених до нього матеріалах, не надано достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на котрі посилалася слідчий у своєму клопотанні, зокрема в клопотанні однією з підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий зазначила забезпечення у майбутньому можливого цивільного позову, разом з тим клопотання слідчого не містить як відомостей щодо пред`явлення підозри будь-якій особі в даному кримінальному провадженні, так і не містить доказів пред`явлення потерпілими особами цивільних позовів, а також не визначений обґрунтований розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.Слідчий суддя послався на узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року та прийшов до висновку, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Також слідчим не надано доказів, що незастосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до неможливості призначення та проведення відповідних експертиз вказаного транспортного засобу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на транспортний засіб, зазначений в клопотанні.

Вважає, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання з підстав не повідомлення жодній особі про підозру, не врахував, що для цього потрібно зібрати достатньо доказів, зокрема провести судову інженерно-технічну експертизу, що неможливо зробити без вилучення та накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Також, зазначає, що під час огляду транспортного засобу були виявлені пошкоджений номер кузову та відсутність дублюючих табличок з таким номером. На думку прокурора, залишення даного речового доказу у власника може призвести до його перероблення або знищення інших слідів злочину, які містить даний транспортний засіб.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з викладених у ній підстав, просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за ознаками ч. 1 ст. 272 КК України, а саме за заявою громадянина про те, що підприємства перевізники м. Дніпро, під час надання послуг, порушують правила безпеки, що створює загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Частиною першою статті 272 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.
Згідно клопотання слідчого, останній просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який тимчасово вилучений під час проведення огляду 21 листопада 2018 року за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10.
При цьому, апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого не містить у собі жодного обґрунтування, яке б вказувало на відповідність виду діяльності ТОВ ВКФ Ігрек та вилученого під час огляду транспортного засобу об`єкту та об`єктивній стороні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України 12.06.2009 N 7 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» при розгляді справ про порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою (стаття 272 КК суди повинні керуватися Переліком робіт з підвищеною небезпекою, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26 січня 2005 року N 15 і законодавчим або нормативно-правовим актом (галузевим або міжгалузевим), у якому встановлено правила безпеки під час проведення відповідних робіт, що входять до Переліку, враховуючи, що в цьому випадку має значення не галузь виробництва, а сам характер таких робіт.
Як правильно зазначив слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, надання послуг пасажирського перевезення автомобільним транспортом не входить до Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці України від 26.01.2005 року № 15.
Так, основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст. 272 КК України є суспільні відносини, що забезпечують безпеку праці при виконанні робіт з підвищеною небезпекою. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є обстановка вчинення злочину, а саме виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження...
Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не обґрунтовано які саме обставини, передбачені ст. 91 КПК України і які підлягають доказуванню, можуть бути встановленні за допомогою вказаного транспортного засобу та висновком судової інженерно-технічної експертизи в межах кримінального провадження за ч. 1 ст. 272 КПК України
Доводи прокурора про те, що застосування арешту майна необхідно, оскільки під час огляду транспортного засобу були виявлені пошкоджений номер кузову та відсутність дублюючих табличок з таким номером, апеляційний суд вважає неприйнятними, оскільки згідно витягу з ЄРДР за даним фактом та за ознаками ст. 290 КК України досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не здійснюється.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно не може бути доказом розслідуваного злочину, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого арешт майна є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують правильність висновків слідчого судді, а фактично є дублюванням доводів клопотання слідчого про арешт майна та не підлягають задоволенню.
В той же час, апеляційний суд вважає слушними доводи прокурора про необґрунтованість висновків слідчого судді, що у разі відсутності особи підозрюваного виключається можливість накладення арешту у випадку передбаченому п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.
Згідно оскаржуваної ухвали слідчий суддя зазначив, що навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.
Апеляційний суд вважає, що такі висновки слідчого судді не ґрунтуються на положеннях кримінального закону і прямо спростовуються положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України. Крім того, посилання слідчого судді на узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року є безпідставним, оскільки воно не є нормативно-правовим актом і стосувалось попередньої редакції кримінального процесуального закону (ст. 170 КПК України від 13.04.2012 року), яка втратила чинність.
Разом з тим, враховуючи вищевикладену позицію апеляційного суду такі доводи апеляційної скарги прокурора не є самодостатньою підставою для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2018 року про відмову в накладенні арешту на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 312 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3