Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2428/18
№ провадження 1-кп/541/58/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 01.10.2010 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. З ст. 185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

2) 11.02.2014 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.07.2015 скасовано звільнення від відбування покарання та ОСОБА_5 направлено в місця позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений 13.10.2017 із Стрижавської виправної колонії Вінницької області (№81) по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 12 серпня 2014 року, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , знаходячись в с. Єрки Миргородського району, маючи намір та бажання скоїти таємне викрадення чужого майна, з цією метою вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 . Для здійснення свого злочинного наміру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цього ж дня 12.08.2014 в денну пору доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, прибули до будинковолодіння ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 .

Тут, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, користуючись відсутністю власника і сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного особистого збагачення, діючи повторно, за попередньою змовою разом з ОСОБА_6 , знайшовши на території будинковолодіння під ковриком біля вхідних дверей будинку ключ від запірних пристроїв зазначених вище дверей, скориставшись яким відімкнули замок та проникли всередину будинку, звідки викрали належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 500 гривень - 5 купюр номіналом по 100 гривень кожна, та ювелірні вироби: обручку із золота 375 проби вагою 5,37 г вартістю 1879 гривень, обручку із золота 583 проби вагою 8,2 г вартістю 4500 гривень, обручку із золота 583 проби вагою 5,3 г вартістю 2700 гривень, каблучку із золота 583 проби вагою 4,83 г з каменем «Цирконій» вартістю 2600 гривень, каблучку із золота 583 проби вагою 2,63 г вартістю 1400 гривень, дві сережки із золота 583 проби вагою 4,01 г з каменями «Цирконій» вартістю 1950 гривень, дві сережки із золота 583 проби вагою 7,77 г з каменем «Янтар» вартістю 3700 гривень, одну сережку із золота 583 проби вагою 0,91 г з каменем «Рубін» вартістю 500 гривень, кулон у вигляді ключа із золота 583 проби вагою 0,84 г вартістю 460 гривень, ланцюжок із золота 583 проби вагою 5,18 г вартістю 2849 гривень, ланцюжок із золота 583 проби вагою 1,91 г вартістю 1050 гривень, а всього викрали майна у ОСОБА_7 на загальну суму 24088,00 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим повністю довели свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 24088,00 гривень.

Протиправні дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб..
03 вересня 2018 року у кримінальному провадженні №0000773 між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згоду на укладення якої надала потерпіла.
Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Потерпіла ОСОБА_7 надала прокурору письмову згоду на затвердження угоди. Крім того направила на адресу суду заяву в якій просила суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 3-х років позбавлення волі, звільнивши його в порядку ст. 75 КК України від відбуття покарання з випробуванням на іспитовий строк визначений судом.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 вересня 2018 року між прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000773.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбачениого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання призначеного даним вироком суду з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовими доказами по справі, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 : грошовими кошти 500 гривень, обручкою із золота 375 проби вагою 5,37 г, обручкою із золота 583 проби вагою 8,2 г, обручкою із золота 583 проби вагою 5,3 г, каблучкою із золота 583 проби вагою 4,83 г з каменем «Цирконій», каблучкою із золота 583 проби вагою 2,63 г, двома сережками із золота 583 проби загальною вагою 4,01 г з каменем «Цирконій», двома сережками із золота 583 проби загальною вагою 7,77 г з каменем «Янтар», однією сережкою із золота 583 проби вагою 0,91 г з каменем «Рубін», кулоном у вигляді ключа із золота 583 проби вагою 0,84 г, ланцюжком із золота 583 проби вагою 5,18 г, ланцюжком із золота 583 проби вагою 1,91 г дозволити потерпілій користуватися на власний розсуд, як власністю.

Процесуальні витрати по справі в сумі 393,12 грн. (триста дев`яносто три гривні дванадцять копійок), які пов`язані з залученням експерта стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_9