Справа №705/3688/18
1-в/705/829/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та Державною установою «Старобабанівська виправна колонія (№92)» клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника адміністрації СВК № 92

(в режимі відеконференції) ОСОБА_5

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання згідно ч.5 ст.72 КК України. Клопотання мотивував тим, що судом апеляційної інстанції не було здійснено зарахування у строк покарання періоду попереднього ув`язнення до моменту ухвалення апеляційного рішення, яким вирок першої інстанції набрав законної сили. На цих підставах просив суд зарахувати в строк покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.12.2016 року строк попереднього ув`язнення з 28.09.2016 року по 31.05.2017 року (у сукупності з зарахованим, згідно вироку строком попереднього ув`язнення з 06.01.2016 року по 16.02.2016 року та з 09.03.2016 року по 27.09.2016 року),відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день за два за період з 28.09.2016 року по день набрання вироком законної сили, а саме по 31.05.2017 року, так як в цей період він утримувався в умовах СІЗО.

Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» зазначив, що покладається на думку суду.

Прокурор у судовому засіданні висловила позицію про те, що слід відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 в зв`язку з тим, відносно ОСОБА_3 у період з 28 вересня 2016 року запобіжний захід не обирався і він відбував покарання, яке вже враховано при винесенні вироку 1 грудня 2016 року.

Розглянувши клопотання засудженого, дослідивши в частині, яка стосується вирішуваного питання, матеріали особової справи ОСОБА_3 , заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, представника СВК № 92, суд прийшов до таких висновків.

Суд встановив, що вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2016 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_3 шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.02.2016 року призначене остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання визначено з 9 березня 2016 року, тобто з часу тимчасового залишення обвинуваченого в Чернігівському слідчому ізоляторі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 6 січня 2016 року по 16 лютого 2016 року включно, з 9 березня 2016 року по 25 липня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання термін перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі з 17 лютого 2016 року по 8 березня 2016 року включно, на підставі вироку апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2016 року із розрахунку день знаходження в Чернігівському СІЗО за день позбавлення волі.

Вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2016 року набрав законної сили 27 вересня 2016 року.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.12.2016 року ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.07.2016 року визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_3 в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 06.01.2016 року по 16.02.2016 року та з 09.03.2016 року по 27.09.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зараховано в строк відбуття покарання строк перебування в Чернігівському слідчому ізоляторі з 17.02.2016 року по 08.03.2016 року включно, на підставі вироку апеляційного суду Чернігівської області від 12.01.2016 року та ту частину покарання, що відбута вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.07.2016 року, який набрав чинності з 28.09.2016 року, із розрахунку день знаходження в Чернігівському СІЗО за день позбавлення волі та рахувати строк відбування покарання з 09.03.2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31.05.2017 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.12.2016 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.12.2016 року щодо засудженого ОСОБА_3 набрав законної сили 31.05.2017 року.

З вироку від 1 грудня 2016 року вбачається, що запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні, так як він вже відбуває покарання у виді позбавлення волі.

У матеріалах особової справи засудженого відсутні судові рішення про утримання обвинуваченого в умовах СІЗО на час розгляду кримінального провадження, за результатами якого було ухвалено вирок від 1 грудня 2016 року. Також відсутні судові рішення про залишення обвинуваченого в умовах СІЗО до набрання вироком від 1 грудня 2016 року законної сили.

Вказане підтверджується відповідями з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та Чернігівського районного суду Чернігівської області, наданими на запит Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Засуджений просить перерахувати строк попереднього ув`язнення з 28.09.2016 року по день набрання вироком законної сили 31.05.2017 року.

Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З 27 вересня 2016 року ОСОБА_3 почав відбувати покарання у виді позбавлення волі, призначене вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2016 року. Після 27 вересня 2016 року відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався до набрання 31 травня 2017 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01.12.2016 року законної сили.

В даному випадку суд не вбачає підстав для застосування пунктів «а» - «г» ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838).

Як вбачається з відповіді ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 утримувався в СІЗО у період з 8 січня 2016 року до 17 серпня 2018 року, коли був етапований до Старобабанівської ВК-92 Черкаської області для відбування покарання призначеного вироком суду.

Проте, на якій підставі ОСОБА_3 у період з 27 вересня 2016 року (дня набрання вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 липня 2016 року законної сили) по 31 травня 2017 року утримувався в умовах СІЗО за відсутності судового рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або про залишення обвинуваченого в умовах СІЗО для його участі у судовому розгляді кримінального провадження, Уманський міськрайонний суд Черкаської області не повідомлений, і підстави для утримання не підтверджені документально матеріалами особової справи засудженого.

Тому, в даному випадку суд не вбачає і підстав для застосування п. «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838), так як відсутні судові рішення, які б прямо визначали необхідність тримання ОСОБА_3 в умовах СІЗО для його участі у судовому розгляді кримінального провадження, за результатами якого був ухвалений вирок 1 грудня 2016 року.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про перерахунок строку попереднього ув`язнення відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 для відому.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1