Справа № 369/1603/19
Провадження №1-кс/369/540/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2019 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника слідчого відділення Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 05.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся начальник слідчого відділення Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майор поліції ОСОБА_3 з даним клопотанням, яке мотивував тим, що у провадженні СВ Києво - Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000591 від 05.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на придбання, зберігання та носіння вибухового пристрою. У цей же час у невстановлений спосіб ОСОБА_4 придбав, тобто вчинив дії, повязані з набуттям гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_5 , не маючи передбаченеого законом дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого п. 2.3 Інструкції " Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України №662 від 21.08.1998 року, тримаючи при собі гранату РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням 143-73 УЗРГМ, прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим продовжив її незаконне носіння та зберігання.

05.02.2019 року о 15 годині 50 хвилин, за адресою: Київська область, Києво - Святошинський район, м. Боярка, по вул. Гоголя, 50, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 і під час обшуку затриманої особи в присутності понятих в останнього було виявлено та вилучено: три пластикові контейнери жовтого кольору в середині яких знаходиться згортки з фольги в яких знаходиться кристало-подібна речовина білого кольору ( поміщена до спец.пакету № 4051913), корпус від гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі НОМЕР_2 , запал від гранати з маркуванням 143-73 УЗРГМ.

Згідно довідок від 05.02.2019 виданими вибухотехнічним відділом ГУ НП в Київській області граната РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т з вкрученим у її корпус запалом з маркуванням 143-73 УЗРГМ відносяться до категорії небезпечних вибухових матеріалі.

Речі, що вилучені під час особистого обшуку у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі ознаки вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі предметом вчинення злочину, знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину, зокрема шляхом проведення експертиз.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У даному випадку вказане нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.
Тому слідчий просив накласти арешт на наступне майно: три пластикові контейнери жовтого кольору в середині яких знаходиться згортки з фольги в яких знаходиться кристало-подібна речовина білого кольору (поміщена до спец.пакету № 4051913); корпус від гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т; запал від гранати з маркуванням 143-73 УЗРГМ, які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 від 05.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 за для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання начальника слідчого відділення Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 05.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно: три пластикові контейнери жовтого кольору в середині яких знаходиться згортки з фольги в яких знаходиться кристало-подібна речовина білого кольору ( поміщена до спец.пакету № 4051913); корпус від гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі 130-74Т; запал від гранати з маркуванням 143-73 УЗРГМ, які вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_4 від 05.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , для забезпечення кримінального провадження та запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується прокурором негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1