Справа № 148/1281/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

4 грудня 2018 року в провадження слідчого судді Томашпільського районного суду ОСОБА_1 надійшла скарга представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якій остання просить скасувати постанову слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000371 від 9 грудня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Зазначена скарга обґрунтована наступним.
9 грудня 2016 року до ЄРДР за № 0000371 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, щодо завідомо неправдивих показань потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілим.
23 жовтня 2018 року під час ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження адвокату ОСОБА_4 стало відомо, що зазначене кримінальне провадження закрито постановою слідчого ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року, при цьому зазначена постанова не була направлена ні потерпілому, ні заявнику всупереч ч. 5 ст. 284 КК України.
Скаржник вважає дану постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить кримінальному процесуальному законодавству України щодо повноти, всебічності та об`єктивності провадження досудового розслідування, в зв?язку з чим підлягає скасуванню.
Скаржник зокрема вказує на те, що підставою для закриття кримінального провадження є лише показання потерпілого та свідків, саме яким інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України. Разом з цим протоколи зазначених допитів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складені слідчим ОСОБА_5 є абсолютно тотожними.
Також скаржником зазначає, що слідчим ОСОБА_5 протиправно проігноровано висновок комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 39, яким поряд з іншими доказами підтверджується вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Даний висновок слідчим ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження приєднано не було.
Крім того, в скарзі вказано, що слідчий ОСОБА_5 не допитав свідка ОСОБА_9 , клопотання про допит якого було задоволено попереднім слідчим, не дослідив та не витребував в апеляційному суді Вінницької області, а також в прокуратурі Вінницької області відповідні процесуальні документи, про які вказано у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_3 та вказано в ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 1 грудня 2016 року.
Таким чином, скаржник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 вважають постанову слідчого про закриття кримінального провадження необґрунтованою, протиправною, незаконною, тому з даною скаргою звернулися до слідчого судді.
В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явився, однак подав заяву, в якій просить скаргу слухати у його відсутності, з участю його представника адвоката ОСОБА_4 . Скаргу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити.
Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданніскаргу підтримала за обставин зазначених в ній, попросила її задовольнити, оскільки слідчий всупереч кримінальному процесуальному законодавству щодо повноти, всебічності і об`єктивності провадження досудового розслідування не приєднав до матеріалів кримінального провадження висновок комісійної судово-медичної експертизи, не допитав свідка, клопотання про допит якого було задоволено попереднім слідчим, не дослідив та не витребував відповідні процесуальні документи, про які вказано у протоколі допиту потерпілого.
Слідчий СВ Тульчинського відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однаке подав до суду заяву, в якій просить скаргу розглянути у його відсутності, надав до суду матеріали кримінального провадження № 000371.
Заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши заяви скаржника та слідчого, подану скаргу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності з ч. 1 та п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно з п. п. 2 ч. 5 та ч. 6 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Судом встановлено, що 09.12.2016 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000371 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. З фабули витягу кримінального провадження вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 та ряд свідків у ході розгляду Тульчинським районним судом Вінницької області кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 365 КК України надали завідомо неправдиві покази щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення.
Постановою слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.08.2018 року кримінальне провадження № 0000371 від 09.12.2016 року закритона підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в даному діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 К України та будь-якого іншого кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом України.
Слідчий в оскаржуваній постанові зазначає, що відповідно до ст. 384 КК України відповідальність настає, якщо показання є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Показання свідка чи потерпілого є неправдивими, якщо полягають у повідомленні відомостей про факт та обставини, що мають значення для відповідного провадження, але враховуючи те, що вище вказані обставини (покази) не мають важливого (істотного) значення для правильного вирішення справи по факту перевищення влади або службових повноважень, а тому в даному діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст. 384 КК України. (а.с.8,9)
В ході досудового розслідування по даному факту слідчим опитано з цього приводу свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які пояснили, що завідомо неправдивих показань вони не давали, також допитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення є формальною та вичерпується однією з таких дій: 1) неправдиве показання свідка, потерпілого; 2) завідомо неправдивий висновок експерта; 3) подання недостовірних або підроблених доказів; 4) неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна; 5) неправильний переклад, зроблений перекладачем. Неправдиві показання свідка чи потерпілого полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для вирішення кримінального чи цивільного провадження. Злочин вважається закінченим при вчиненні хоча б однієї з дій, а у диспозиції статті 384 КК України, а момент його закінчення у кожному окремому випадку залежить від тієї стадії кримінального чи цивільного провадження, на якій, зокрема, давалися неправдиві показання.
Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення характеризується тільки прямим умислом, оскільки особа завідомо усвідомлює неправдивість відомостей, що містяться в її показаннях, висновку, доказах, звіті чи перекладі, і бажає їх надати.
Як видно зі змісту постанови про закриття кримінального провадження слідчий не зазначив з яких саме підстав дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України за кримінально-правовою кваліфікацією якого здійснювалось досудове розслідування. Тобто не зазначив, які саме об`єктивні та суб`єктивні ознаки цього злочину, а також які саме із цих ознак відсутні у діях конкретних осіб.
Слідчим ОСОБА_5 в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження не була надана належна правова оцінка фактам, які були наведені в заяві ОСОБА_3 та не були проведені всі необхідні слідчі дії, які дали б можливість зробити відповідні висновки.
Зокрема, слідчим не був проведений допит гр. ОСОБА_9 на предмет достовірності показів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , не було проведено очної ставки, не було проведено слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події тощо.
Оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить достатніх мотивів такого процесуального рішення та їх обґрунтування з огляду на обставини події та при дослідженні матеріалів кримінального провадження. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженню підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим СВ Тульчинського ВП проведено ряд слідчих дій. Проте, слідчий суддя вважає, що слідчий під час розслідування кримінального провадження не вичерпав можливості щодо збирання та дослідження доказів та не провів усі необхідні слідчі дії. Так, слідчим проігноровано та не дано належної оцінки висновку комісійної судово-медичної експертизи Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 39 на який вказує скаржник. Крім цього слідчим не витребувано та не досліджено докази на які вказано у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_3 . Отже, з матеріалів кримінального провадження, наданих в судове засідання вбачається неповнота досудового розслідування кримінального правопорушення, а відтак прийняття рішення про закриття кримінального провадження є передчасним. Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
Враховуючи, що слідчийТульчинського ВП Немирівського ВП НУНГ у Вінницькій області ОСОБА_12 всупереч кримінальному процесуальному законодавству щодо повноти, всебічності і об`єктивності провадження досудового розслідування не приєднав до матеріалів кримінального провадження № 0000371 від 09.12.2016 року висновок комісійної судово-медичної експертизи, не допитав свідка ОСОБА_9 , клопотання про допит якого було задоволено попереднім слідчим, не дослідив та не витребував відповідні процесуальні документи, про які вказано у протоколі допиту потерпілого, у постанові про закриття кримінального провадження від 14.08.2018 слідчим Тульчинського ВП Немирівського ВП НУНГ у Вінницькій області ОСОБА_12 вказано лише, що кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в даному діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України (…), тобто не зазначено чітко і конкретно, в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення, в той час коли до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про те, що потерпілий ОСОБА_6 та ряд свідків у ході розгляду Тульчинським районним судом Вінницької області кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 365 КК України надали завідомо неправдиві покази щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, постанову слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП НУНГ у Вінницькій області ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження суд вважає необґрунтованою, невмотивованою та передчасною, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження задовольнити.
Постанову слідчого Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000371 від 09.12.2016 року - скасувати.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1