Справа № 309/2500/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
25.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11сс/4806/90/19 за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , в якому захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 18.01.2019.

Цією ухвалою за клопотанням старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженим прокурором Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , до 28.02.2019 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не судимого, підозрюваного в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що приблизно о 21:00 28.08.2018, знаходячись на передньому пасажирському сидінні в автомобілі «Renault Logan» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який під керуванням водія ОСОБА_10 рухався ґрунтовою дорогою біля ріки Тиса «в околицях колишньої ферми» за межами с. Велятино, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , який сидів позаду водія, і почергово з ним, умисно, з метою заподіяння смерті, наніс водію ОСОБА_10 множинні колото-різані рани за таких обставин.

Спочатку ОСОБА_11 , намагаючись убити ОСОБА_10 , наніс ножем п`ять ударів у спинку сидіння водія, однак не досяг своєї мети через конструктивні особливості сидіння, а потім три колото-різані рани: на передній частині шиї, боковій поверхні грудної клітки справа та правій надплічній ділянці, від яких потерпілий втратив контроль над автомобілем, що з`їхав з дороги та зупинився. ОСОБА_6 , у свою чергу, вийшовши з автомобіля, наніс ОСОБА_10 два удари ножем в область лівого грудного м`язу та у тім`яну поверхню лівого променево-зап`ястного суглобу.

Від масивної зовнішньої кровотечі внаслідок отриманих множинних проникаючих ран на шиї та грудній клітці потерпілий ОСОБА_10 загинув.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про яку йому повідомлено 31.08.2018, згідно з клопотанням, підтверджено даними, які містяться у заяві очевидця події свідка ОСОБА_12 , протоколах огляду місця події, трупа, місць проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , одночасного допиту свідка ОСОБА_12 і підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 ; продовження строку дії запобіжного заходу - потребою виконання низки слідчих та інших процесуальних дій для перевірки доводів підозрюваних, з`ясування та усунення виявлених суперечностей, отримання результатів раніше призначених судових експертиз, які до цього часу не виконані Львівським НДЕКЦ МВС України, результатів аналізу з`єднання абонентів стільникового зв`язку з метою встановлення місць знаходження, ознайомлення потерпілого і сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування; а необхідність тримання ОСОБА_6 під вартою - ризиками, заявленими при застосуванні цього запобіжного заходу, які продовжують існувати.

Оскаржена ухвала мотивована тими ж доводами. Слідчий суддя погодився з обґрунтованістю підозри, неможливістю виконати зазначені у клопотанні процесуальні дії в строк, обмежений попередньою ухвалою слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу, тобто до 25.01.2019, з існуванням заявлених ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на іншого підозрюваного, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення та з неспроможністю більш м`якого запобіжного заходу запобігти вказаним ризикам і забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що стороною обвинувачення всі докази зібрані, речові докази вилучені і зберігаються або у слідчого або в установах, які проводять відповідні експертизи, отже знищити, сховати або спотворити їх ОСОБА_6 у будь-якому випадку не зможе. Стверджує, що ОСОБА_6 жодної дії, яка б підтверджувала існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, не вчинив і розуміє, що вчинення таких дій погіршить його становище та сприятиме призначенню суворішого покарання. Вважає, що ОСОБА_6 зацікавлений в установленні істини тому, що не визнає вини, а отже не чинитиме перешкод кримінальному провадженню. Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, врахувати, що ОСОБА_6 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, злочин скоїв уперше, має постійне місце проживання, джерело доходу, позитивно характеризується, і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

З часу надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 , який утримується під вартою, в установленому порядку повідомлявся про час і місце апеляційного розгляду, однак клопотання про участь у ньому не подав.

Захисник адвокат ОСОБА_7 був установленим порядком повідомлений про час і місце апеляційного розгляду провадження, однак у судове засідання не прибув, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду не подав.

Прокурор у судовому засіданні зі слів захисника повідомив, що останній вважав свою участь у розгляді своєї апеляційної скарги недоцільною, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали і доводи, викладені в апеляційній скарзі, промову прокурора, який повідомив про направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 25.02.2019 до суду першої інстанції, заперечив проти апеляційних вимог, вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення; перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з приписами, які викладені в частинах 3 і 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя продовжує строк тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий вкаже обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Попередні судові рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та продовження строку дії цього запобіжного заходу ґрунтувались на тому, що він підозрюється в кримінальному правопорушенні, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, через загрозу такого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб, вчинити інше кримінальне правопорушення і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Про підозру в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України ОСОБА_6 повідомлено 31.08.2018. Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 21.11.2018 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до шести місяців: до 28.02.2018.

Слідчий і прокурор навели обставини, які унеможливлюють завершення досудового розслідування до закінчення дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді під вартою, тобто до 25.01.2019, і стверджують, що заявлені ними ризики не зменшилися.

Наявні відомості про особу ОСОБА_6 , фактичні обставини кримінального правопорушення, як вони встановлені слідчим, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 в разі доведеності його вини, переконують у тому, що перебуваючи на волі він може вдатись до переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, вчинення нового кримінального правопорушення, ухилитися від виконання процесуальних обов`язків.

Переконливих даних про те, що ці ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, стороною захисту не надано і під час розгляду провадження не встановлено.

Наведені захисником відомості про особу ОСОБА_6 , міцність його соціальних зв`язків, зацікавленість у співпраці з органом досудового розслідування задля доведення своєї невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, інші доводи апеляційної скарги також не переконують у тому, що запобігти заявленим ризикам надалі здатний і менш жорсткий запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Хустського районного суду від 18.01.2019, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 28.02.2019, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: