233 № 233/5890/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, працездатного, який зареєстрований та мешкав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03 жовтня 2013 року Дружківським міським судом Донецької області за ч.1 ст.263, ч.3 ст.15, ч.2 ст.199, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 28 жовтня 2014 року по відбуттю строку покарання,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 07 січня 2019 року, з огляду на що судом на обговорення учасників процесу поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, 22 грудня 2018 року через канцелярію суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 і ОСОБА_8 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за доцільне продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на 60 діб, зважаючи на те, що ризики, які були враховані при обранні і продовженні запобіжного заходу станом на теперішній час не перестали існувати. А саме, обвинувачений у разі зміни щодо нього запобіжного заходу може спробувати ухилятися від суду, з огляду на те, що він звинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання. Крім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може спробувати незаконно впливати на свідків сторони обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які ще не допитані судом та ризик можливого викриття ОСОБА_11 , який виступав в якості оперативного покупця. Окрім того, обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що останній в період не погашеної і не знятої судимості за тяжкий злочин, двічі збув особливо небезпечний наркотичний засіб. Окрім іншого, прокурор вважає, що почав існувати ризик спроби перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки в попередньому судовому засіданні була встановлена неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого, у зв`язку з чим він був видалений із зали судового засідання. Крім того, прокурор заперечував проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 , оскільки з огляду на попередню судимість і тяжкість інкримінованих йому злочинів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , тож просив відмовити в задоволенні клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що продовження тримання його під вартою відбувається з порушенням його прав, гарантованих йому Конституції України і Кримінальним процесуальним кодексом України. Прокурор приводить безпідставні ризики і повідомляє суду завідомо неправдиві відомості. Перебуваючи під вартою, він позбавлений можливості захищатися від обвинувачення, надавати суду докази, спілкуватися зі своїм захисником. У зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 він підтримує.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив передати обвинуваченого ОСОБА_5 на поруки ОСОБА_6 .
В судовому засіданні помічник - консультант Народного депутата України ОСОБА_12 - ОСОБА_6 підтримав свою заяву, просив її задовольнити та передати ОСОБА_5 під особисту його поруку, зазначивши, що йому є зрозумілим обвинувачення, передбачене законом покарання, обов`язки та можлива відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань.
ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилась до суду, що унеможливило виконання судом вимог ст.180 КПК України та з`ясування чи підтримує вона клопотання про передачу обвинуваченого на поруку.
З`ясувавши думку учасників судового провадження, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України та дослідивши клопотання захисника, суд дійшов таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2018 року ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був продовжений по 07 січня 2019 року включно.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України перебуває на стадії судового розгляду. Судом не досліджені в повному обсязі письмові докази, не допитані свідки і обвинувачений ОСОБА_5 , не проведені інші обов`язкові процесуальні дії, відсутні результати перевірки доводів обвинуваченого щодо застосування до нього заходів фізичного і психічного насилля з боку працівників поліції і прокуратури; у зв`язку з чим закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу дії запобіжного заходу, тобто до 07 січня 2019 року, не можливо.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження вказане питання, суд вважає за доцільне продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме:
- ризик переховування обвинуваченого від суду з огляду на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні ряду, в тому числі, тяжких злочинів, отже ризик втечі може бути розцінений ним менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання. Крім того, обґрунтовуючи існування зазначеного ризику, суд зауважує, що навіть перебуваючи під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області, обвинувачений намагається ухилятися від суду, шляхом відмови виходити з камери установи попереднього ув`язнення для доставки до суду, що підтверджується актом від 04.04.2018 року, у зв`язку з чим судом 04 квітня 2018 року була постановлена ухвала про зобов`язання доставки обвинуваченого до зали судового засідання;
- ризик незаконного впливу на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які ще не допитані судом, з метою зміни ними показань, що підтверджується тим, що обвинувачений може спробувати переконати або домовитися, або залякати про дачу неправдивих свідчень, або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків, та ризик можливого викриття ОСОБА_11 який виступав в якості оперативного покупця;
- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, тяжких злочинів, за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте, після звільнення відповідних висновків для себе не зробив, враховуючи, що він звинувачується у вчиненні умисних, в тому числі, і тяжких злочинів по даному провадженню.
Крім того, суд вважає, що під час судового розгляду кримінального провадження виник ризик спроби з боку обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки дійсно обвинувачений в судовому засіданні порушує встановлений Кримінальним процесуальним кодексом України порядок, у зв`язку з чим головуючий робив зауваження останньому з занесенням до журналу судового засідання та в подальшому ухвалою суду він був видалений із зали судового засідання.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої продовження тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).
На переконання суду обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.
Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Окремо суд зазначає, що помічник - консультант Народного депутат України ОСОБА_12 - ОСОБА_6 , є особою, яка заслуговує на довіру, повагу до його громадянської та державної позиції, намірів та бажань взяти на поруки обвинуваченого, відповідальність за його належну процесуальну поведінку, а також суд впевнений що він спроможній виконати всі покладені законом обов`язки особистого поручителя. Однак при вирішенні питання можливості передачі обвинуваченого ОСОБА_5 під особисту поруку, суд вважає, що особиста порука є не достатнім запобіжних заходом, який би міг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, існуючим на теперішній час.
З огляду на вищенаведене, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто по 03 березня 2019 року, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 і ОСОБА_8 слід відмовити.
Одночасно, зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, підлягає продовженню, слід залишити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 192100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Окрім іншого, суд зазначає, що Кримінальним процесуальним законом України не передбачено право суду змінити розмір застави, який обраний як альтернатива до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності обґрунтованих підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного і керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Костянтинівка Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» Донецькій області строком на 60 (шістдесят) діб, тобто по 03 березня 2019 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, у сумі 192100 (сто дев`яносто дві тисячі сто) гривень 00 копійок.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну строком до 03 березня 2019 року.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_6 і ОСОБА_8 - відмовити.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя : ОСОБА_1