У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
судді ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 17 січня 2018 року, про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 186 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.186 КК України-
В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться вищезазначені матеріали кримінального провадження.
Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.11.2018 р. обвинуваченому ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 05 січня 2019 року.
У зв`язку із закінченням 05.01.2019 року строку тримання під вартою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , прокурором подано клопотання через канцелярію суду про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, кожному зокрема, на строк до 60 діб.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подані клопотання, зазначивши про доцільність обрання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки ризики, які враховувались слідчим суддею при обранні таких заходів та при їх продовженні не зменшилися, продовжують існувати на тому ж рівні, жоден із альтернативних запобіжних заходів не зможе запобігти спробам останнього: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Потерпілий та представник потерпілого підтримали думку прокурора, вважають що лише перебуваючи під вартою, буде забезпечено належну процесуальну поведінку обвинувачених та забезпечать уникнути ризиків, заявлених прокурором.
Потерпілий ОСОБА_11 в підготовче судове засідання не з`явився, відомості про його повідомлення про дане судове засідання відсутні. Однак, його неявка не перешкоджає вирішенню клопотання щодо дії запобіжних заходів обвинуваченим.
Захисник, та кожен з обвинувачених, заперечували проти продовження обвинуваченим строку тримання під вартою. Просили розглянути можливість зміни обвинуваченим запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки ризики, на які вказує прокурор, не підтверджені, наразі перестали існувати.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд доходить наступних висновків.
За положенням ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою обирає, скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Суд враховує, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України.
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 12.11.2018 р. обвинуваченому ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 05 січня 2019 року.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При розгляді клопотання прокурора суд виходить з того, що ризики, які враховувались судом раніше при обранні та продовженні обвинуваченим, кожному зокрема, запобіжного заходу, своєї актуальності не втратили та продовжують існувати на тому ж рівні на даний час. Крім того, суд враховує, що обвинуваченим вже обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому в підготовчому судовому засіданні, вирішує питання не щодо обрання такого заходу щодо обвинувачених, а щодо продовження дії таких запобіжних заходів.

Суд враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, кожному з обвинувачених, суд, враховує що ризики, ч.2 ст.177 КПК України, які враховані при обранні запобіжних заходів щодо обвинувачених, продовжують існувати і на даний час, та не втратили своєї актуальності, крім того у кримінальному провадженні триває підготовче судове провадження, по суті розгляд справи не розпочато.

Враховуючи вищенаведене, суд враховує дані, що характеризують особу обвинувачених, тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до на строк від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна. Крім того, суд бере до уваги, що в судовому засіданні не надано достатньо доказів обставин, які дають підстави вважати, що обвинувачені залишаючись на волі, не будуть ухилятись від суду, не будуть чинити тиск на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення. Стороною захисту не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особи обвинувачених перестали бути суспільно небезпечними. З урахуванням вищенаведеного, а також того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, проаналізувавши всі надані сторонами докази, суд доходить висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 та обвинуваченому ОСОБА_6 . В зв`язку з чим клопотання прокурора підлягають задоволенню, а клопотання сторони захисту про заміну запобіжних заходів на цілодобовий домашній арешт безпідставними, оскільки більш м`які запобіжні заходи (в тому числі і цілодобовий домашній арешт), на думку суду, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених та не будуть достатніми при існуванні та актуальності заявлених ризиків.
З огляду на вищевикладене, даний висновок суду узгоджується з вимогами відповідних міжнародних норм та норм КПК України, оскільки тримання обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду у кримінальному провадженні про особливо тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.
Крім того, враховуючи ту обставину, що вирішується питання про продовження строку тримання під вартою, та те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні грабежу, поєднаного з насильством, суд доходить висновку, що визначати розмір застави не доцільно.
Керуючись ст. 177, ст.178, ст.183, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.199, ст.205, ст. 314, 315 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період судового розгляду справи, але не більше, ніж на 60 днів - до 20 лютого 2019 року включно.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на період судового розгляду справи, але не більше, ніж на 60 днів - до 20 лютого 2019 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16 год.30 хв. 28.12.2018

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2