Справа № 461/9347/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/241/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
арештованого: ОСОБА_7 ,

захисника арештованого адвоката: ОСОБА_8 ,
перекладача: ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою арештованого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гянджа Азербайджанської Республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської Республіки, на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2018 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою клопотання керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_11 про екстрадиційний арешт задоволено частково та застосовано до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком на 60 (шістдесят) днів до 04 лютого 2019 р.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 розшукується компетентними органами Азербайджанської Республіки з метою притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.177.1 (крадіжка) КК Азербайджанської Республіки, що за законодавством України кваліфікується як ч.1 ст.185 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року. У зв`язку з ухиленням від слідства органом досудового розслідування Азербайджанської Республіки 31 липня 2015 р. підозрюваний ОСОБА_7 оголошений в розшук, а 03 листопада 2015 р. Капязським районним судом м. Гянджи йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На території України 02 листопада 2017 р. ОСОБА_7 засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі та 07 грудня 2018 р. звільнений з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям призначеного судом покарання. Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_7 до Азербайджанської Республіки, а фактичну його передачу відстрочено до часу відбуття ним покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 р. щодо злочину, вчиненого на території України. На виконання вказаного рішення та у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку як такого, що ухилився від слідства на території Азербайджанської Республіки, ОСОБА_7 після звільнення з установи виконання покарання 07 грудня 2018 р. затримано правоохоронними органами України у м. Львові для подальшого вирішення питання про його передачу азербайджанській стороні, як ініціатору розшуку, в межах процедури екстрадиції.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, арештований ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу, в якій зазначає про відсутність підстав для його екстрадиції, зокрема стверджує, що на час оголошення його в розшук компетентними органами Азербайджанської Республіки він від слідства не ухилявся, адже відбував покарання у виді позбавлення волі на території України згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 р. Апелянт вважає, що слідчий суддя місцевого суду при розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу діяв упереджено, адже прийняв рішення, ґрунтуючись виключно на доводах такого клопотання, при цьому, не врахував усіх обставин, які свідчать про відсутність підстав для застосування екстрадиційного арешту. З огляду на це ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити. Крім цього, апелянт подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2018 р., у якому звертає увагу на те, що апеляційну скаргу ним подано 19 грудня 2018 р., тобто поза межами строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з тим, що неволодіння українською мовою та неможливість своєчасного отримання необхідної правової допомоги в умовах тримання під вартою є об`єктивними, поважними причинами пропуску такого строку.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів встановила таке.

Апелянт не володіє державною мовою України, утримується під вартою, що об`єктивно зумовлює для нього труднощі своєчасного оскарження ухвали слідчого судді в межах визначеного законом п`ятиденного строку, тому строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_7 підлягає поновленню.

ОСОБА_7 являється громадянином Азербайджанської Республіки і на території цієї держави компетентними правоохоронними органами обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.177.1 КК Азербайджанської Республіки (крадіжка).

Постановою слідчого від 31 липня 2015 р. ОСОБА_7 оголошено в розшук у зв`язку з тим, що він самовільно, до закінчення попереднього розслідування виїхав за межі Азербайджану і його місцезнаходження невідоме (а.с.13).

Місцевим судом м. Гянджи 03 листопада 2015 р. обвинуваченому ОСОБА_7 заочно обрано запобіжний захід у виді арешту у зв`язку з переховуванням від органів, які здійснюють щодо нього кримінальне провадження (а.с.15-18).

За час перебування у міжнародному розшуку ОСОБА_7 вчинив злочин на території України у м. Львові, за що був засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 р. по ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Під час перебування ОСОБА_7 під вартою у кримінальному провадженні, яке розслідувалось на території України, від Генеральної прокуратури Азербайджанської Республіки надійшло клопотання про його видачу азербайджанській стороні для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, вчинений на території цієї держави (а.с.7, 8).

Постановою заступника Генерального прокурора України від 01 березня 2016 р. вирішено видати Азербайджанській Республіці за її клопотанням ОСОБА_7 , водночас фактичну його передачу відстрочено до прийняття остаточного рішення українськими судами і відбуття покарання в Україні за злочин, вчинений на її території (а.с.36, 37).

В подальшому ухвалою Львівського апеляційного суду від 07 грудня 2018 р. залишено без змін вирок Франківського районного суду м. Львова від 02 листопада 2017 р., яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.187 КК України. Водночас зараховано йому у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день такого ув`язнення за два дні позбавлення волі. Цього ж дня ОСОБА_7 був звільнений з-під варти з ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» у зв`язку з відбуттям строку призначеного йому покарання. Після звільнення ОСОБА_7 останній 07 грудня 2018 р. був затриманий працівниками поліції, оскільки перебуває у міжнародному розшуку (а.с.42-45).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді за клопотанням керівника Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_12 до ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт з метою забезпечення виконання рішення про його видачу Азербайджанській Республіці.

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

В даному випадку встановлена процедура ініціювання та вирішення питання про застосування до ОСОБА_7 екстрадиційного арешту дотримана.

Слідчим суддею у судовому засіданні перевірено матеріали поданого прокурором клопотання, з`ясовано думку учасників провадження, в тому числі ОСОБА_7 та його захисника, щодо обставин, викладених у клопотанні, досліджено матеріали справи та надано їм належну оцінку.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно мотивував прийняте рішення необхідністю забезпечення виконання рішення про екстрадицію ОСОБА_7 до Азербайджанської Республіки. За таких обставин застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинне запобігти можливим ризикам уникнення ОСОБА_7 екстрадиції та потрібне для створення необхідних умов щодо фактичної передачі останнього азербайджанській стороні.

Доводи арештованого в апеляційній скарзі щодо безпідставності звинувачень його в ухиленні від кримінальної відповідальності на території Азербайджанської Республіки та оголошення його в розшук не можуть вважатися спроможними, адже відповідно до ч.8 ст.584 КПК України суд позбавлений можливості давати правову оцінку процесуальним рішенням компетентних органів сторони, яка звернулась за видачею особи. В рамках міжнародного співробітництва в питаннях правової допомоги у кримінальних провадженнях такі рішення компетентних іноземних правоохоронних органів не можуть бути поставлені під сумнів іншою договірною стороною.

За таких обставин колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_7 апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає. В ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які могли б давати підстави для скасування оскаржуваної ухвали, тому така підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 584 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Поновити арештованому ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2018 р. про застосування до нього екстрадиційного арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4