Справа № 487/7882/18
Провадження № 1-кп/487/344/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора прокуратури Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0003050 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Довжанка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення згідно до обвинувального акту:

05.08.2018 року 13-00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з дозволу ОСОБА_4 знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , де реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутність уваги з боку потерпілого ОСОБА_4 , зі шкатулки на полиці шафи у житловій кімнаті, таємно шляхом вільного доступу викрав жіночий браслет із золота 585 проби, вагою 7,17 грамів, вартістю 7581,75 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 , матеріальну шкоду у розмірі 7581,75 грн.

Слідчим дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст..185 ч.1 КК України.

Суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 та визнає його винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст..185 ч.1 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжці).

20.11.2018 року по даному кримінальному провадженню №0003050 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у порядку передбаченому ст..ст.468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання обвинувачення, усіх істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди завданої ОСОБА_4 , правової кваліфікації дій та узгодили міру покарання ОСОБА_5 .

В угоді, передбачено наслідки її укладання, затвердження, встановлені ст..473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України.

Вирішуючи, питання, щодо затвердження вищевказаної угоди суд виходить з наступного.

Згідно ст..468 п.1 КПК України у кримінальному провадженні між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Відповідно до ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вчинений ОСОБА_5 злочин віднесено до категорії середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє характер пред`явленого йому обвинувачення та повністю беззастережно визнає свою вину.

Зазначив, що повністю розуміє надані йому права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст..473 ч.1 п.1 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст..476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди.

Зазначив, що повністю розуміє надані йому права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст..473 ч.1 п.2 КПК України, в частині обмеження права на оскарження, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, приходить до висновку, щодо достатності правових підстав для затвердження угоди про примирення, з призначенням ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.369, 374, 475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення від 20.11.2018 року укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003050 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст..185 ч.1 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст..185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неопо даткованих мінімумів доходів громадян (850 грн).

На вирок, з підстав, передбачених ст..394 КПК України, може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1