Справа № 603/637/18
Провадження № 1-кп/603/33/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 від 05 червня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченої: ОСОБА_3
захисника обвинуваченої: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на нежитловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки FORD Transit Connect 220 L, номерний знак НОМЕР_1 , які належать на праві власності обвинуваченій ОСОБА_3 , з метою забезпечення цивільного позову. Клопотання обгрунтоване тим, що 20 вересня 2018 року потерпілим ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України було подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди завданої злочином у сумі 500000 грн. Зазначає, що моральна шкода полягає у факті смерті батька потерпілого, якого ОСОБА_6 любив, поважав, спілкувався з ним та допомагав у повсякденному житті. На даний час ОСОБА_6 відчуває постійний біль, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт від смерті батька. В нього часто проявляються емоційні спалахи, виникає дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння смерті батька страждає не лише ОСОБА_6 , але і його близькі та знайомі люди. Також потерпілого ОСОБА_6 тривожать постійні неврози, які проявляються тривогою та страхом. Потерпілий вважає, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову співмірне розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, при цьому накладення арешту шляхом заборони відчуження вказаного у клопотанні майна не завдасть шкоди його власнику, оскільки даним арештом не буде позбавлено власника права користуватись ним, так як метою даного арешту є забезпечення збереження даного майна та неможливість його відчуження до відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 клопотання підтримали, з зазначених у ньому підстав.

Обвинувачена ОСОБА_3 та захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання про арешт майна заперечили, вважають його необгрунтованим.

Прокурор ОСОБА_4 стосовно накладення арешту не заперечив, оскільки потерпілим у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст.131 КПК України - арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, звернення із клопотанням про накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 20 вересня 2018 року потерпілим ОСОБА_6 в порядку ст.128 КПК України було заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди завданої злочином у сумі 500000 грн.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , є власником нежитлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування, ВВВ №748667 від 25.02.2004 р., посвідченого Монастириською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №185, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №138391876 від 19 вересня 2018 року.

Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 04 жовтня 2016 року центром 6142, обвинувачена ОСОБА_3 є власником автомобіля «FORD-TRANSIT CONNECT 220L» р.н. НОМЕР_3 .
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, беручи до уваги розмір заявленого цивільного позову, з метою його забезпечення, а також беручи до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення та наслідки накладення арешту для обвинуваченої, суд вважає, що для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слід накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить обвинуваченій ОСОБА_3 , а саме: нежитловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки FORD Transit Connect 220 L, номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони на його відчуження.

Керуючись ст.ст. 315, 170-174, 350 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 про арешт майна задоволити.

Накласти арешт на нежитловий будинок по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 21951976, який належить ОСОБА_3 , на підставі Договору дарування ВВВ №748667, 25.02.2004р., посвідченого Монастириською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №185, шляхом заборони його відчуження.

Накласти арешт на транспортний засіб FORD Transit Connect 220 L, номерний знак НОМЕР_1 який належить обвинуваченій ОСОБА_3 , на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого 04 жовтня 2016 року центром 6142, шляхом заборони його відчуження.

Копію ухвали для виконання направити до Бучацького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1