Справа № 202/3188/17
УХВАЛА

28 грудня 2018 року м. Дніпро

суддя Індустріального районного суду м. ДніпропетровськаОСОБА_1

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_1 надійшла заява судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
В обґрунтування своїх вимог щодо самовідводу, суддя ОСОБА_3 посилається на обставини перебування на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділенні КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.М. Мечникова» та потребою у подальшому амбулаторному лікуванні (реабілітації), термін тривалості якої гранично не визначено лікарями. Окрім того, суддя ОСОБА_3 зазначає у заяві про самовідвід, що метою його заяви є забезпечення дотримання прав та свобод громадян, підприємств, установ і організацій, а також держави, недопущення порушення розумних строків розгляду справ, недопущення порушень вимог Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Кримінального Кодексу України і Кримінального процесуального Кодексу України.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Суддя розглянув заяву про самовідвід у їх відсутність, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши заяву про самовідвід, суддя дійшов такого висновку.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: - якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; - якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; - якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; - у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ст. 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та правил суддівської етики.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики затвердженого на ХІ з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

В ході судового розгляду заяви судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ОСОБА_3 про самовідвід не встановлено обставин, що виключають участь вказаного судді у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , а наведені суддею підстави для самовідводу (перебування на стаціонарному лікуванні в період час з 12 грудня 2018 року по 22 грудня 2018 року і амбулаторне лікування, термін тривалості якого гранично не визначено лікарями), не є обставинами, що відповідно до ст.75 КПК України виключають участь судді у кримінальному провадженні, а тому не встановлено підстав, які б свідчили, що суддя ОСОБА_3 не здатен забезпечити розгляд зазначеного кримінального провадження з дотриманням загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України та прийняти за результатами його судового розгляду законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви про самовідвід.
Керуючись ст. ст. 75, 80-81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1