печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

03 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві питання щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно вчинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :
В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011354 від 25.12.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожний окремо, заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору посилаючись на його невідповідність вимогам визначеним ст. 291 КПК України та невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку своїх захисників.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Проте, в даному обвинувальному акті формулювання обвинувачення викладене не конкретно та є змістом встановлених органом досудового розслідування фактичних обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 й правової кваліфікації кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній.

Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру ОСОБА_6 та за цим процесуальним рішенням фактично є підозрюваним.

З тексту обвинувального акту вбачається, що формулювання обвинувачення не містить викладу об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, які входять до предмету доказування (спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), в яких обвинувачується ОСОБА_6 , а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, правова кваліфікація кримінального правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_6 та яка викладена в обвинувальному акті, викладена не конкретно, оскільки не зрозуміло в який спосіб ОСОБА_6 вчинив шахрайські дії, шляхом обману чи шляхом зловживання довірою.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст. 190 КК України, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто.

Пункти а), в) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЄКПЛ) встановлює: Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно та детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

У рішенні ЕСПЛ «Маттоціа проти Італії», від 25 липня 2000 р. зазначено: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

У рішенні ЄСПЛ, «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р. суд зазначив, що «положення п.«а» ч. 3 ст. 6 ЄСПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

За таких обставин суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 293, 314 КПК України,

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1