Справа №295/4140/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого слідчого Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури про арешт майна, внесене по кримінальному провадженні за №0000229 від 16.03.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням де зазначено, що 13.03.2019 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , спричинив тілесні ушкодження неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

16.03.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції металеву миску та металеву виделку, та вказала, що саме вказаними предметами її брат ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження неповнолітній доньці ОСОБА_5 .

Присутня під час ОМП ОСОБА_4 пояснила, що вищевказана металева миска та металева виделка належать їх братові ОСОБА_4 .

Вищевказана металева миска та металева виделка є речовими доказами у кримінальному провадженні і відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В судовому засіданні слідчий просить клопотання задовольнити з причин вказаних у ньому.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України. речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст.170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: металеву миску та металеву виделку, та тимчасово позбавити власника майна ОСОБА_4 можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

1.