ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/543/19 Справа № 216/893/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000138 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки слідчого судді щодо обґрунтованості підозри не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки згідно матеріалів кримінального провадження потерпілий не зазначає особу, котра нанесла йому тілесні ушкодження, лише вказує, що це може бути особа на ім`я ОСОБА_9 .
З показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що він разом з потерпілим ОСОБА_11 вживали алкогольні напої, після чого ОСОБА_12 наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше п`яти ударів руками і ногами в область обличчя.
Крім того, в ході впізнання 24.01.2019 року, свідок ОСОБА_10 впізнає особу ОСОБА_13 як особу, котра спричинила пістолетом травматичної дії постріли в потерпілого ОСОБА_11 ..
Свідок ОСОБА_14 також впізнає ОСОБА_13 як особу, яка прийшла до потерпілого з ОСОБА_12 ..
Згідно протоколу огляду DVD диска від 24.01.2019 року, особа №3 ( ОСОБА_12 ) наносить потерпілому п`ять ударів рукою в область обличчя, після чого потерпілий падає, а особа продовжує наносити удари ногами.
У висновку судово-медичної експертизи № 352, на які посилається слідчий суддя, вказано, що на питання №11 експерт не може надати чітку відповідь в результаті чого утворились тілесні ушкодження, посилаючись на недостатність отриманих медичних документів, також експерт на питання №14 не виключає утворення тілесних ушкоджень внаслідок самотравмування.
Крім того, 29.03.2019 року разом із ОСОБА_8 підозру за ознаками ч.1 ст.126 КК України вручена ОСОБА_12 , в якій зазначається, що останній спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді одного удару лобом в голову та не менше трьох ударів кулаками в обличчя.
Вказане свідчить про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 , оскільки згідно показів потерпілого та свідків, останні вказували на іншу особу ОСОБА_13 ..
Зазначає, що клопотання слідчого не містить жодного підтвердження та обгрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Також, слідчий суддя, за відсутності жодного доказу, дійшов до висновку щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказує на те, що ОСОБА_8 двічі приходив до слідчого та зазначав, що саме він спричинив ОСОБА_11 вогнепальне поранення з пістолету, який належав потерпілому.
Крім того, підозрюваний самостійно з`являвся для проведення слідчих дій, розповідав про події.
Посилання слідчого судді на те, що у ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків є безпідставним, оскільки підозрюваний проживає з дружиною та малолітньою дитиною, 2018 року народження.
Також, ОСОБА_8 є учасником бойових дій, неофіційно працевлаштований, є єдиним утриманцем в сім`ї, крім того, останній передав 4500 грн. потерпілому на лікування.
Прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_15 подано заперечення на апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 , в якому просив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 01.04.2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.
Вказує на те, що доводи, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі не відповідають дійсності.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 рокубуло задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 01 квітня 2019 року до 24.00 годин 30 травня 2019 року.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурор довів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, виходячи з того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а також, враховуючи дані щодо особи підозрюваного, який перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні доньку, проте офіційно не працевлаштований та не має офіційного й постійного джерела для існування, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, а отже й не має достатньо міцних соціальних зв`язків, які б могли його утримувати за місцем проживання, крім того береться до уваги те, що підозрюваний збирається виїжджати за межі України на заробітки у травні 2019 року, поведінка підозрюваного після подій, зазначених в клопотанні, а саме, що ОСОБА_8 після подій не надав потерпілому першу медичну допомогу, не вчинив жодної дії з метою відшкодування завданої шкоди, не сприяв досудовому розслідуванню в частині повідомлення про місцезнаходження знаряддя злочину та не заявив про злочин, тому до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом огляду місця події від 20.01.2019 року; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 ; - протоколом огляду ДВД диску із відеозаписом із камер відеоспостереження; - протоколами впізнання; - висновком судово-медичної експертизи; - іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Твердження апеляційної скарги захисника про те, що потерпілий не зазначає особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки воно спростовується протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.03.2019 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка спричинила йому вогнепальне поранення (а.п.21-22), а також протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , де останній показав та розповів про обставини спричинення йому ОСОБА_8 вогнепального поранення (а.п. 34-35).
Посилання захисника на те, що відповідно до показів свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_12 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 , є такими, що підтверджуються протоколом допиту ОСОБА_10 як свідка, однак з його ж показів вбачається, що пістолет був тільки у хлопця на ім`я ОСОБА_9 (а.п. 9-10).
Доводи про те, що в ході впізнання 24.01.2019 року свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_14 впізнали ОСОБА_13 як особу, яка здійснила постріли в потерпілого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовуються протоколами пред`явлення особи для впізнання від 18.03.2019 року за участю вказаних свідків, де останні вказали на ОСОБА_8 як на особу, яка спричинила ОСОБА_11 вогнепальне поранення правого ока (а.п. 23-24, 25-26), а також протоколом одночасного допиту осіб від 18.03.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , які пояснили що 24.01.2019 року під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками помилково вказали на ОСОБА_13 (а.п.32-33).
Також посилання захисника на те, що згідно протоколу огляду DVD диску від 24.01.2019 року, особа № 3 ( ОСОБА_12 ) наносить потерпілому тілесні ушкодження руками та ногами, є таким, що підтверджується вказаним протоколом, однак з цього ж протоколу вбачається, що лише особа № 2 тримала в руках предмет схожий на пістолет, який наводив на чоловіків під № 1 та № 4.
Твердження захисника про те, що висновком судово-медичної експертизи № 352 не надано чіткої відповіді в результаті чого утворились тілесні ушкодження, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно цього висновку у ОСОБА_11 виявлено вогнепальне кульове поранення правого ока, вогнепальне поранення лівого стегна, що спричинені при пострілах з вогнепальної зброї (а.п. 30).
Доводи про те, що експерт не виключає утворення тілесних ушкоджень внаслідок самотравмування є такі, що не можуть бути взяті до уваги, оскільки експерт вказує лише на те, що область ушкоджень доступна для спричинення ушкоджень власноруч, при цьому з наявних в матеріалах провадження доказів, а саме, з відеозапису та показів свідків вбачається, що пістолет тримає лише одна особа і нікому його не передає.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_12 також вручена підозра щодо спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, не спростовує доводів обгрунтованості підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.
При цьому, колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 злочину є доведеною.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Доводи захисника щодо відсутності ризику переховування підозрюваного, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки згідно клопотання слідчого ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, крім того підозрюваний офіційно не працевлаштований.
Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, відповідно до клопотання слідчого, підтверджується тим, що підозрюваний із вказаними особами знайомий, окрім того у цьому кримінальному провадженні не проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії за участю всіх свідків.
Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_8 двічі приходив до слідчого та зазначав, що саме він спричинив ОСОБА_11 вогнепальне поранення, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки згідно протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 29.03.2019 року, останній, відповідно до ст.63 Конституції України, відмовився від дачі показань щодо себе (а.п. 47).
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, а також дані щодо особи підозрюваного, а саме, що він одружений, має на утриманні дитину, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність офіційних джерел доходу, не вчинив жодних дій для відшкодування спричиненої потерпілому шкоди.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що на утриманні підозрюваного перебувають дружина та дитина, 2018 року народження, а також те, що він неофіційно працевлаштований, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки зазначене враховано слідчим суддею при постановлені рішення.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій, колегія суддів вважає таким, що не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Твердження щодо виплати підозрюваним 4500 грн. потерпілому на лікування, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки воно не підтверджується жодними документами наявними в матеріалах провадження.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно матеріалів провадження, 29.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто строк досудового розслідування закінчується 29.05.2019 року, однак слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк, зазначивши строк тримання під вартою останнього до 30.05.2019 року, що є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 29.05.2019 року.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 рокущодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.05.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4