Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/569/18
Провадження № 1-кп/644/134/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження: 1. обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 04.01.2018 року, за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та - 2.обвинувальний акт матеріалу кримінального провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000138 від 15.01.2018 року , що надійшов від прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Харкова, громадянина України, військовозобов`язаного, з повною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі і має малолітню доньку, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: : АДРЕСА_1 ., фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 28 жовтня 2009 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 08 лютого 2011 року умовно-достроково на 10 місяців 28 днів позбавлення волі відповідно по постанові Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 вересня 2011 року,
- 26 липня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,
- 31.03.2016 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України, до 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75,76 ККУ іспитовий термін 2 роки, -
за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення -

прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з боку захисту обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:
Суд визнає доведеним, що 18 грудня 2017 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , де відпочивала ОСОБА_5 , побачив на підлозі мобільний телефон марки « Nomi і184». В цей чає у ОСОБА_3 виник умисел на таємне заволодіння вказаним телефоном. Після чого, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «Nomi і184 », ІМЕІ № НОМЕР_1 та ІМЕІ № НОМЕР_2 , вартістю 232 гривні 61 копійка. Після викрадення ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на в 232 грн. 61 копійку.

14 січня 2018 року, близько 22-00, точний час в ході досудового слідства та судового розгляду -не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля кафе «Чарка», яке розташоване по вул. Шарикова, 29 в м. Харкові, побачив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_6 , 1971 р.н., з яким у нього вподальшому виник словесний конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 наніс один удар головою в обличчя ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин, синців та саден на голові, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, відвів ОСОБА_6 за ріг вказаної будівлі, де діючи повторно, з корисливих мотивів, з умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, відкрито заволодів планшетом «Nomi С07008», вартістю 840 грн., і гаманцем, в якому знаходились гроші у сумі 750 грн. та документи на ім`я ОСОБА_6 , а саме; паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, водійське посвідчення, медична довідка про проходження огляду для керування транспортним засобом, 2 банківські картки «Приватбанк», картка для проїзду в метро та візитки. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1590 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні злочинів, передбачених , ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України - визнав повністю. Дав показання, аналогічні викладеним у обвинувальних актах. Не оспорював, що внаслідок його дій, потерпілим була спричинена матеріальна шкода в розмірі, зазначеному в обвинувальному акті. На запитання суду пояснив, що він розумів характер противоправних дій і бажав їх настання, але причини такої поведінки не може пояснити. Висловив щире каяття і готовність понести покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив у судовому засіданні, що планшет йому повернули, інші речі не повернули. Прохав міру покарання визначити на розсуд суду у мінімальному розмірі. Потерпіла ОСОБА_5 надала заяву (т.1 а.с. 36).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та цивільний позов у апеляційному порядку.

Оцінивши в сукупності досліджені судом докази, дії ОСОБА_3 Суд кваліфікує: зач. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, вчинене повторно, та - за ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи вид та міру покарання, суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини 2 статті 185, частини 2 статті 186 КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, ступінь тяжкості, обставини вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисні злочини середньої тяжкості ч. 3 ст. 12 КК України це за ч. 2 ст. 185 КК України , та тяжкий злочин, ч.3 ст. 12 КК України, це за ч.2 ст. 186 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він перебуває у цивільному шлюбі і має малолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Матеріли справи містять інформаційну довідку старшого ДОП СП ПП індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області, згідно якої ОСОБА_3 характеризується задовільно (т.1 а.с. 128-139, 134).
Суд, зберігаючи неупередженість, об`єктивне ставлення як до сторони Обвинувачення, так і сторони Захисту, ураховуючи думку потерпілого ОСОБА_6 про призначення самої мінімальної міри покарання обвинуваченому приходить до висновку, що ОСОБА_3 відноситься до категорії засуджених, яких ще можливо виправити при певних, індивідуальних підходах. Він потребує допомоги в соціальній і психологічній реабілітації, підтримці з боку сім`ї та суспільства. На думку Суду, саме відсутність такої підтримки, наряду з іншми факторами, в період перебування на іспитовому терміні і привело до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про покарання, суд ураховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом, на підставі ст. 66 КК України, установлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, яка обтяжує покарання, ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України Суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, рецидив.

При зазначених обставинах, з урахуванням даних про особу ОСОБА_3 , наслідків, які настали від скоєних кримінальнихо правопорушень, значну суспільну небезпеку скоєного, - суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей Кримінального кодексу України, вважаючи зазначене покарання необхідним для попередження та скоєння інших злочинів та правопорушень.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинувачених ст.69 КК України - призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом. Підстав для застосування обвинуваченому ст.69-1 КК України - не вбачається.
Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості, обставини злочину, особу обвинуваченого вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначає йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України за правилами, визначеними ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначає покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Також при призначенні остаточного покарання Суд ураховує, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 31.03.2016 року засуджений до 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 ККУ іспитовий термін 2 роки (т.1 а.с…134-136.), - а тому, суд застосовує ч. 1 ст. 71 КК України, якою передбачено, що Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільні позови не заявлялись (т.1 а.с. 142, 145). Речові докази відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути: процесуальні витрати у розмірі 429 грн. 00 коп., які пов`язані з проведенням у справі судово-товарознавчої експертизи №87 від 04.01.2018, та у розмірі 429 гривень 00 копійок за проведення судово-товарознавчої експертизи № 519 від 26.01.2018 року (т.1 а.с.140,143).
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (ДВОХ) років позбавлення волі,

-за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (ЧОТИРЬОХ) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 4-х (ЧОТИРЬОХ) років позбавлення волі.
Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків: Суд до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 31.03.2016 року (у виді одного місяця), - у вигляді 4-х (ЧОТИРЬОХ) років 1 (ОДНОГО) місяця позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу не обиралась. Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого м. Харкова, ідентифікаційний номер картки платника податку невідомий, на користь Держави витрати на проведення експертизи у розмірі 429 грн. 00 коп. (чотириста двадцять девять гривень 00 копійок), (всього стягнути 858 грн. 00 коп.), які пов`язані з проведенням у справі судово-товарознавчої експертизи №87 від 04.01.2018, та у розмірі 429 гривень 00 копійок (чотириста двадцять девять гривень 00 копійок), які пов`язані з проведенням у справі судово-товарознавчої експертизи № 519 від 26.01.2018 року, перерахувавши на : Код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова.
Відповідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно, після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1