Справа № 148/1584/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000052, внесене до ЄРДР 22.03.2018, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженки с. Білий Яр Правдинського району Калінінградської області РФ, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченої ОСОБА_3 ; захисника ОСОБА_5 , -
ВСТАНОВИВ:
У період з 20.06.2013 по 07.11.2014 обвинувачена ОСОБА_3 перебувала на посаді головного державного інспектора координаційно-моніторингового відділу Немирівської ОДГЛ ГУ Міндоходів у Вінницькій області, згідно наказу № 8-0 від 20.06.2013, з 07.11.2014 по 05.02.2016 - на посаді головного державного інспектора Тульчинського відділення Немирівського ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області, згідно наказу № 7-0 від 07.11.2014, з 05.02.2016 по 02.10.2017 - на посаді головного державного ревізора інспектора Тульчинського відділення Немирівського ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області, згідно наказу № 3-0 від 05.02.2016, з 02.10.2017 - перебувала на посаді головного державного інспектора Тульчинського відділення Немирівського ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області, згідно наказу № 580 від 02.10.2017.
У відповідності до посадових інструкцій головного державного ревізора інспектора та головного державного інспектора Тульчинського відділення Немирівського ОДПІ ГУДФС у Вінницькій області (затверджених начальником Немирівської ОДПІ ОСОБА_6 від 05.05.2016 та в.о. начальника Немирівської ОДПІ від 10.11.2017), на ОСОБА_3 було покладено обов`язки по: формуванню аналітичних форм звітності за групами податків засобами автоматизованих систем, зокрема «Податковий блок»; веденню обліку податків, зборів, єдиного внеску, веденню обліку сплачених (повернутих, відшкодованих) сум податків, зборів, єдиного внеску; відкриття/закриття інтегрованих карток платників податків; взаємодія з органами ДКС щодо відкриття/закриття рахунків для зарахування податків і зборів та доведення платникам податків про реквізити рахунків відкритих в органах ДКС; забезпеченню відображення первинних показників в інформаційній системі органів ДФС та їх перенесення до інтегрованої картки платника; відстеження сум переплати, щодо яких впродовж 1095 днів, наступних за днем виникнення, платником податків не було подано заяви про повернення, та підготовки рішень про списання зазначених сум; підготовка, погодження з місцевими фінансовими органами, надання територіальним органам казначейства висновків про повернення платникам податків помилково та/або надмірну сплачену суму грошових зобов`язань; підготовка висновків про повернення єдиного внеску; моніторинг надходження платежів.
Крім того, ОСОБА_3 , маючи, згідно покладених на неї обов`язків, доступ до автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» (ID E35937C621550906E0430A2142061D48), діючи умисно, з корисливих мотивів, у період часу з 17.10.2016 по 05.05.2017, внесла завідомо недостовірну інформацію до автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» в картку особового рахунку (інтегрованої картки платника НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 , а саме непідтверджені первинними документами, недостовірні відомості про переплату ОСОБА_7 податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 35591,94 грн., незважаючи на те, що згідно наданої ГУ ДФС у Вінницькій області інформації, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в 2016-2017 роках будь-яких доходів, в тому числі від здійснення підприємницької діяльності, не отримувала, а також відповідно до вимог ст. 16 «Податкового Кодексу України» не була зареєстрована суб`єктом підприємницької діяльності.
Продовжуючи втілювати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів в період часу з 24.02.2017 по 10.04.2017, склала завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: висновок від 24.02.2017 № 296-02 та реєстр висновків до нього від 24.02.2017 № 37; висновок від 10.04.2017 № 523-02 та реєстр висновків до нього від 10.03.2017 № 71, які були в подальшому підписані нею та подані до виконання в Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі, для повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 8657,53 грн., шляхом їхнього перерахування по підробленим офіційним документах на власний банківський картковий рахунок та свого сина ОСОБА_8 .
У подальшому, 24.02.2017 ОСОБА_3 було підготовлено та підписано висновок від 24.02.2017 № 296-02 та реєстр висновків до нього від 24.02.2017 № 37, щодо повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб, в сумі 3380 грн., в які ОСОБА_3 внесла недостовірну інформацію про платника податків - ОСОБА_9 РНОКПП: НОМЕР_3 , якому ніби то мали перераховуватись кошти надмірно сплачених податків, а також було внесено недостовірну інформацію про поточний рахунок платника податку, для зарахування грошей на картковий рахунок НОМЕР_4 , відкритий ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що РНОКПП НОМЕР_3 та картковий рахунок НОМЕР_4 відкритий ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» належать її сину ОСОБА_8 .
Аналогічним чином, 10.04.2017 ОСОБА_3 було підготовлено та
підписано висновок від 10.04.2017 № 523-02 та реєстр висновків до нього від
10.03.2017 № 71 щодо повернення надмірно сплачених податків на доходи
фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного
декларування сплати податку на доходи фізичних осіб, в сумі 5277,53 грн., в
які ОСОБА_3 внесла недостовірну інформацію про платника податків -
ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , якій ніби то мали
перераховуватись кошти надмірно сплачених податків, а також було внесено
недостовірну інформацію про поточний рахунок платника податку, для
зарахування грошей на картковий рахунок НОМЕР_6 , відкритий
ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», оскільки в ході досудового розслідування було
встановлено, що РНОКПП НОМЕР_7 та картковий рахунок НОМЕР_6 , відкритий ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» належать особисто їй.
Продовжуючи свою протиправну злочинну діяльність, після внесення завідомо недостовірної інформації до автоматизованої інформаційно-телекомунікаційної системи «Податковий блок» в картку особового рахунку (інтегрованої картки платника НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 про ніби то переплату останньою податку на доходи фізичних осіб, та складання завідомо неправдивих офіційних документів , а саме: висновку від 24.02.2017 № 296-02 та реєстру висновків до нього від 24.02.2017 № 37; висновку від 10.04.2017 № 523-02 та реєстру висновків до нього від 10.03.2017 № 71, щодо повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб, ОСОБА_3 в період часу з 24.02.2017 по 10.04.2017 подала на виконання до Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі складені нею завідомо неправдиві офіційні документи, а саме: висновок від 24.02.2017 № 296-02 та реєстр висновків до нього від 24.02.2017 № 37; висновок від 10.04.2017 № 523-02 та реєстр висновків до нього від 10.03.2017 № 71, для повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 8630,6 грн., шляхом їхнього перерахування по підроблених офіційних документах на власний банківський картковий рахунок та свого сина ОСОБА_8 .
Так, 01.03.2017 Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі на підставі наданих ОСОБА_3 завідомо неправдивих офіційних документів, а саме: висновку від 24.02.2017 № 296-02 та реєстру висновків до нього від 24.02.2017 № 37, щодо повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб, перерахувало 3380 грн. на картковий рахунок НОМЕР_4 , відкритий ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», який належить її сину - ОСОБА_8 , що підтверджується випискою по руху коштів по картковому рахунку НОМЕР_4 та рахунку коштів по рахунку УДКСУ у Тульчинському районі.
Після чого, 13.04.2017 Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі на підставі наданих ОСОБА_3 завідомо неправдивих офіційних документів , а саме: висновку від 10.04.2017 № 523-02 та реєстру висновків до нього від 10.03.2017 № 71, щодо повернення надмірно сплачених податків на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування сплати податку на доходи фізичних осіб, перерахувало 5277,53 грн. на картковий рахунок НОМЕР_6 , відкритий ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК», який належить самій ОСОБА_3 , що підтверджується випискою по руху коштів по картковому рахунку НОМЕР_6 та рахунку коштів по рахунку УДКСУ у Тульчинському районі.
Після перерахування Управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі суму 8630,6 грн., на банківські карткові рахунки ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_8 , ОСОБА_3 розпорядилась вище зазначеними коштами на власний розсуд.
Під час досудового розслідування, 31.08.2018 між сторонами кримінального провадження: прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за ч. 2 ст. 191 КК України, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Обвинувачена у повному обсязі сформульованого обвинувачення визнала свою винуватість у вчиненні даних злочинів.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинені злочини: за ч. 1 ст. 362 КК України у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком три роки, за ч. 2 ст. 191 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком три роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком на три роки. Сторонами погоджено застосування щодо обвинуваченої ст. 75, 76 КК України, а саме: звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку один рік та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки обвинувачена свою вину у інкримінованому злочині визнала повністю, раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, в даний час є непрацюючою.
Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, щиро розкаялася, визнала фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також звільнення від його відбування з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання та звільнення від відбуття покарання.
Захисник обвинуваченої наполягала на затверджені угоди про визнання винуватості.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваної про повне розуміння нею процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого їй обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, які згідно положень ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, який, згідно положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченої, суд вважає, що її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, за ч. 1 ст. 366 КК України, як службове підроблення, тобто складання та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченої, суд вважає щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченою на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 31.08.2018 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.
За вчинені злочини обвинувачена підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.08.2018 між прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000052, внесеному до ЄРДР 22.03.2018, по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, КК України.
Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 2 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком 3 (три) роки.
- за ч. 1 ст. 362 КК України у виді штрафу у розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень;
- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді у виді штрафу у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень, з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком 3 (три) роки;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади в органах Державної фіскальної служби України строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя