233 № 233/389/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за матеріалами кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001549 від 07 грудня 2017 року та № 0001095 від 07 вересня 2017 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться вищевказане об`єднане кримінальне провадження.
Прокурор у судовому засіданні надав клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки не перестали існувати ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 , та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечили посилаючись на те, що прокурором залишились не доведеними вищенаведені ризики. Разом з тим, ОСОБА_6 має малолітнього сина, якого прагне виховувати, до вчинення кримінальних правопорушень мав постійне місце роботи та проживання у м. Костянтинівка, чим нівелюється ризик того, що він буде переховуватися від суду, ОСОБА_6 жодного разу не здійснював спроб вплинути на свідка ОСОБА_10 , і з метою утримання сина бажає влаштуватися на роботу. Підсумовуючи наведене, вказали на те, що достатнім запобіжним заходом для ОСОБА_6 є домашній арешт.
Інші учасники кримінального провадження підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 .
Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив наступне.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року продовжено дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на строк 60 днів, по 10 грудня 2018 року включно.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
На даний час судове провадження відносно ОСОБА_6 не завершено, а строк його тримання під вартою закінчується 10 грудня 2018 року.
Враховуючи те, що судовий розгляд неможливо провести до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 10 грудня 2018 року, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в яких обвинувачується, у разі, якщо суд прийде до висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину та ряду злочинів середнього ступеня тяжкості, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, а також ризику того, що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_10 , допит якого з приводу обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України в судовому засіданні ще не проведено та обвинуваченим в цій частині вина не визнається, а також враховуючи ризик того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно з обвинувальними актами ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 24 корисливих злочинів проти власності, вчинених в короткий проміжок часу, суд дійшов до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню та обвинуваченому слід продовжити дію запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам. Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на відсутність потреби у обвинуваченого переховуватися від суду, відсутність необхідності обвинуваченого незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_10 не спростовують наявність вищенаведених ризиків, враховуючи, зокрема, часткове визнання обвинуваченим своєї вини, а наявність у нього стійких соціальних зв`язків не доведено.
Приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, продовжується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, який встановити у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 88100 гривень 00 копійок, поклавши на ОСОБА_6 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-199, 392 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, на строк 60 (шістдесят) днів, по 02 лютого 2019 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)»
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень 00 копійок.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, строком на два місяці.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому ОСОБА_6 , прокурору негайно після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.
Суддя