ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/349/18 Справа № 210/2484/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
В с т а н о в и л а:
цією ухвалою у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України
про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовлено.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення, вказавши в клопотанні про фактичне настання часу на звернення з клопотанням до суду, а сукупності з наявними даними особової справи, з яких вбачається що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а право на застосування до нього умов умовно-дострокового звільнення наступило лише після застосування перерахунку часу попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі:
- засуджений просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно до ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що матеріалами його особової справи підтверджено факт його виправлення, ставлення до праці, відношення до персоналу установи, до виконання поставлених завдань, поведінку у побуті, взаємовідносини у колективі засуджених, дотримання правил поведінки.
Крім того, зазначає, що спостережною комісією установи було прийнято рішення про доцільність застосування до нього вимог ст. 81 КК України та застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних вимог засудженого, вважала ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали свої позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки засудженого та прокурора, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку.
Так, ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів і знов засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, який віднесено до категорії тяжкого.
За час перебування в установі виконання покарань має два заохочення і одне стягнення. Своєю поведінкою і ставленням до праці не довів виправлення, належних висновків для себе не зробив, а право на застосування підстав, передбачених ст. 81 КК України настало лише після застосування ч. 5 ст. 72 КК України тобто при перерахунку часу попереднього ув`язнення.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що поведінка засудженого ОСОБА_7 не може слугувати беззаперечним підтвердженням його виправлення.
Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що своєю працею та поведінкою довів виправлення, колегія суддів вважає надуманими та такими, які спростовуються матеріалами особистої справи засудженого.
З огляду на викладене, колегія приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення та суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останнього про його про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, оскарженню не підлягає.
Судді: