233 № 233/1893/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Гахове Медвенського району Курської області, громадянки Російської Федерації, має середню технічну освіту, працює на посаді комірника на М`ясопереробному комбінаті «Полянськое» м. Курськ Російської Федерації, розлучена, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2019 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, погоджене з прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому зазначено, що в провадженні слідчого відділу Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження №0000015 від 11 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що на робочу зміну 14 квітня 2014 року, о 7 годині 00 хвилин, у відділення ремонту автозчепного пристрою, дільниці з ремонту та виготовлення деталей вагонів вагонного депо Костянтинівка ДП «Донецька залізниця», розташованої по вул. Залізнична, 9, м. Костянтинівка, Донецької області, заступила зміна № 2 під керівництвом майстра вагонного депо ОСОБА_8 у складі бригадира (звільненого) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів ОСОБА_6 , слюсаря з ремонту рухомого складу ОСОБА_9 , дефектоскопіста магнітного контролю ОСОБА_10 та електрогазозварювальника ОСОБА_11 ..

Близько 9 годині 30 хвилин, майстер ОСОБА_8 разом з водієм ОСОБА_12 , оформивши усі необхідні документи, виїхали на вантажному автомобілі до дільниці технічного обслуговування вантажних вагонів з відчепкою станції Микитівна експлуатаційного вагонного депо Іловайськ ДП «ДЗ». Зміна № 2 відділення з ремонту автозчепного пристрою дільниці з ремонту та виготовленню деталей вагонів за відсутності майстра залишилась під керівництвом бригадира ОСОБА_6 ..

Після 13 години 00 хвилин, у відділенні з ремонту автозчепного пристрою прибули в ремонт два поглинаючих апарати. Після огляду бригадиром ОСОБА_6 , слюсарем з ремонту рухомого складу ОСОБА_9 , дефектоскопістом магнітного контролю ОСОБА_10 , один поглинаючий апарат був забракований. Для заміни несправного поглинаючого апарату, бригадир ОСОБА_6 вибрала поглинаючий апарат Ш-2-В, який надійшов після зняття його з вагону, розробленого у металобрухт. У обраного поглинаючого апарату була зламана зовнішня пружина, тому він потребував ремонту для заміни зовнішніх деталей.

Через деякий час бригадир ОСОБА_6 , проходивши разом з електрогазозварювальником ОСОБА_11 біля обраного нею поглинаючого апарату, доручила йому нагріти наклеп на стяжному болті зазначеного поглинаючого апарату, тим самим доручила йому роботу, яку він не міг виконувати, так як не був ознайомлений з Технологічним процесом деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів. Електрогазозварювальник ОСОБА_11 , після завершення робіт з давлення зношених частин тягових хомутів, у відсутності бригадира ОСОБА_13 , узяв у електрогазозварювальника ручного зварювання люкового відділення ОСОБА_14 різак зі шлангом, які були під`єднані до кисневого та газового балонів та захисні окуляри. ОСОБА_11 почав нагрівати гайку на стяжному болту поглинаючого апарату Ш-2-В, який знаходився на підлозі відділення. Під час нагрівання гайки стяжного болта поглинаючого апарата, о 14 годині 30 хвилин 14 квітня 2014 року, відбувся розрив стяжного болта з вивільненням пружини та наживного конуса, внаслідок чого ОСОБА_11 отримав чисельні тілесні ушкодження: забій головного мозку важкого ступеня, відкритий багатоуламковий фронто-орбітальний перелом кісток черепа ліворуч, перелом кісток скелета обличчя, травму лівого ока, які згідно висновку Краснолиманського відділення судово-медичної експертизи від 15.07.2015, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності від 19.05.2017 № 170, дії бригадира (звільненого) вагонного депо дільниці з ремонту та виготовленню деталей вагонів вагонного депо Костянтинівка «Державного підприємства «Донецька залізниця» ОСОБА_6 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці» [1], пункту 3.17 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці [2], пункту 1.1 ГОСТ 12.3.002-75 ССБТ. Процеси виробничі. Загальні вимоги безпеки [3], розділу 3 і пункту 4.5 розділу 4 Технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів [4], пунктів 2.1,2.15, 2.18, 2.22 Робочої інструкції бригадира (звільненого) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів ремонтно-комплектувальної дільниці (контрольний пункт автоспепки) [6], в частині того, що вона залучила до виконання робіт з ремонту поглинаючого апарату Ш-2-В працівника не за спеціальністю, який не навчений для виконання даних робіт, та допустила ведення робіт з ремонту поглинаючого апарату Ш-2-В з відступами від вимог технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів, та, з технічної точки зору, знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням надзвичайної події - травмуванням ОСОБА_11 ..

З викладеного випливає, що бригадир дільниці з ремонту та виготовленню деталей вагонів вагонного депо Костянтинівна ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_6 , під час організації та контролю виконання газозварювальних робіт з підвищеною небезпекою, знаходячись в приміщенні відділення ремонту автозчепного пристрою, дільниці з ремонту та виготовлення деталей вагонів вагонного депо Костянтинівка ДП «Донецька залізниця», розташованої по вул. Залізнична, 9, м. Костянтинівка, Донецької області, в період з 13 годин 00 хвилин до 14 години 30 хвилин, не виконала свої обов`язки, визначені п.п. 2.1, 2.15, 2.18, 2.22 Робочої інструкції бригадира (звільненого) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів ремонтно-комплектувальної дільниці (контрольний пункт автосцепки), порушила вимоги ст. 14 Закону України «Про охорону праці», та розділів 3, 4 «Технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів», що спричинило тяжкі наслідки для електрогазозварювальника вагонного депо Костянтинівка ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_11 у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України, тобто порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати.

06.06.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України, шляхом вручення копії представнику КП «СЄЗ» ОСОБА_15 ; кримінальне провадження було зупинене і в зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_6 було невідомо, було оголошено її розшук.

26.03.2019 року о 12-00 год. вручено копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто.

Причетність ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами, а саме:

-- протоколом огляду місця, де стався нещасний випадок від 15.04.2014, згідно з яким оглянуто відділення з ремонту автозчепного пристрою вагонного депо м. Костянтинівка ДП «Донецька залізниця», за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Залізнична, 9, де був травмований ОСОБА_11 ;

-актами форми «Н-1» та «Н-5» від 13.05.2014, згідно з якими причинами нещасного випадку з електрогазозварювальником вагонного депо Костянтинівка ДП «Донецька залізниця» ОСОБА_11 є порушення розділу 3 «Технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів», у частині не контролювання бригадиром ОСОБА_6 дотримання вимог підлеглими охорони праці та залученням до роботи працівника не за спеціальністю (професією);

-допитом потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що 14.04.2014 бригадир ОСОБА_6 наказала йому провести ремонт поглинаючого апарату Ш-2-В, а саме нагріти наклеп на стяжному болті, в результаті проведення вказаної роботи стався вибух та він отримав чисельні тілесні ушкодження;

-висновком судово-медичної експертизи №91 від 15.07.2015, згідно з яким ОСОБА_11 отримав тяжку відкриту черепно-мозкову травму, відкритий багатоуламковий фронто-орбітальний перелом зліва з руйнуванням стінок орбіти, забій головного мозку тяжкого ступеню, субарахноїдальний крововилив, забита рана лівої лобно-скроневої області, рвані рани голови, обличчя, повік лівого ока, відкритий перелом верхньої щелепи, кісток носа, травма лівого ока з пошкодженням зорового нерву, пошкодження лівого ока з відсутністю зору, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень;

-допитом свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що під час травмування ОСОБА_11 . ОСОБА_6 порушила свої посадові обов`язки, тому як не повинна була залучати ОСОБА_11 до виконання робіт з поглинаючим апаратом, не контролювала останнього під час виконання ним робіт;

-допитом свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що 14.04.2014 ОСОБА_11 виконував роботи по ремонту поглинаючого апарата, не пов`язані з його прямими обов`язками, оскільки цією роботою повинен займатися слюсар, тим самим бригадир ОСОБА_6 порушила свої посадові обов`язки, тому як не здійснювала контроль за виконанням зазначених робіт;

-допитом свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що ОСОБА_6 під час службового розслідування пояснювала йому, що вона доручала ОСОБА_11 здійснювати ремонт поглинаючого апарату, проте з якої причини, пояснити не могла;

-висновком додаткової комісійної судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці № 02/15 від 14.07.2015 року, згідно з яким дії бригадира вагонного депо ОСОБА_6 не відповідали інструкціям та ЗУ «Про охорону праці», та знаходилися в прямому причинному зв`язку з травмуванням електрогазозварювальника ОСОБА_11 ;

-висновком судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № 170 від 19.05.2017, згідно з яким дії бригадира (звільненого) вагонного депо дільниці з ремонту та виготовленню деталей вагонів вагонного депо Костянтинівка «Державного підприємства «Донецька залізниця» ОСОБА_6 не відповідали вимогам статті 14 Закону України «Про охорону праці» [1], пункту 3.17 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці [2], пункту 1.1 ГОСТ 12.3.002-75 ССБТ. Процеси виробничі. Загальні вимоги безпеки [3], розділу 3 і пункту 4.5 розділу 4 Технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів [4], пунктів 2.1,2.15, 2.18, 2.22 Робочої інструкції бригадира (звільненого) підприємств залізничного транспорту та метрополітенів ремонтно-комплектувальної дільниці (контрольний пункт автосцепки) [6], в частині того, що вона залучила до виконання робіт з ремонту поглинаючого апарату Ш-2-В працівника не за спеціальністю, який не навчений для виконання даних робіт, та допустила ведення робіт з ремонту поглинаючого апарату Ш-2-В з відступами від вимог технологічного процесу деповського ремонту автозчепного пристрою вантажних вагонів, та, з технічної точки зору, знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням надзвичайної події - травмуванням ОСОБА_11 .

Слідчий просить обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваній 27.03.2019 року о 14 год. 00 хв., що підтверджується розпискою останньої.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та пояснила, що вона виїхала до Російської Федерації у серпні 2014 року до родичів в період перебування у відпустці. В подальшому вона прийняла рішення залишитись там на постійне місце проживання, заяву про звільнення з роботи подавала поштою. Протягом 2015-2018 років вона періодично приїжджала до м. Костянтинівка, оскільки тут проживають її батьки, вона також має тут квартиру у власності. Будь-яких викликів або повідомлень з правоохоронних органів вона весь цей час не отримувала, навіть не знала, що перебуває у розшуку. З потерпілим ОСОБА_11 вона контактувала раніше виключно по роботі, будь-яких особистих дружніх відносин між ними немає, вона навіть не знає де він проживає. Просила застосувати, у разі необхідності, більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з визначенням місця проживання у квартирі батьків за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому просила врахувати, що має на утриманні малолітню дитину, яка потребує догляду та лікування в зв`язку з наявність хронічних хвороб. Зобов`язалась не переховуватись від органів досудового розслідування та суду, дотримуватись всіх покладених обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 також заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки достатнім, на її думку, буде застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і для його застосування підстав немає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що вона зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_6 є її донькою. Донька має у м. Костянтинівка власну квартиру, і в її відсутність вона періодично навідується туди, забирає квитанції на оплату комунальних послуг та іншу кореспонденцію. Ніяких викликів або повідомлень з правоохоронних органів на адресу її доньки з 2014 року по теперішній час не надходило, про те, що донька перебуває під слідством, їй ніхто не повідомляв. Вона разом з чоловіком проживає у трикімнатній квартирі, де також є всі умови для проживання доньки та онука.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в судовому засіданні, суд вважає клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 2 КК України, обґрунтовується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом огляду місця, де стався нещасний випадок, актом про нещасний випадок, актом проведення розслідування нещасного випадку, протоколами допиту потерпілого, свідків, висновками судових експертиз.

Під час судового розгляду доведено наявність ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, і яке може бути визнане нею більш небезпечним ніж втеча. Також встановлено, що ОСОБА_6 є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована та тривалий час проживала за межами України на території Російської Федерації, працевлаштована там, а тому може спробувати повернутись до свого постійного місця проживання, що унеможливить завершення досудового розслідування та розгляд кримінального провадження судом.
В той же час, прокурор та слідчий в судовому засіданні не довели ризик можливості незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_11 , оскільки слідчому судді не надано будь-які вагомих доказів на підтвердження цих припущень.

Враховуюче викладене, слідчий суддя вважає недоведеним, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, і недостатньо застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, вказані обставини прокурором не доведено.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання увиді позбавлення волі. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваною ОСОБА_20 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді, і, в тому числі, забезпечить запобігання встановленому ризику, який передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому суд зазначає, що само по собі покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у скоєнні інкримінованого злочину, не може бути підставою для застосування відносно неї виключно запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також неможна погодитись з посиланням слідчого в своєму клопотанні на те, що ОСОБА_6 вже ухилялася від слідства і була оголошена у розшук, оскільки на той час, як ОСОБА_6 змінила своє місце проживання і виїхала за межі території України, тобто серпень 2014 року, їй не було повідомлено про підозру у скоєнні будь-якого кримінального правопорушення, запобіжний захід не застосовано, а тому вона не була будь-яким чином обмежена у виборі місця проживання та виїзді за межі м. Костянтинівка Донецької області.

Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинила підозрювана ОСОБА_6 із кваліфікацією цього кримінального правопорушення за ст. 272 ч. 2 КК України, враховує особу та життєві зв`язки підозрюваної, а саме те, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має стійки соціальні зв`язки у м. Костянтинівка Донецької області тут проживають її батьки, також має реальну можливість проживати в АДРЕСА_4 , крім того має у власності нерухомість в м. Костянтинівка Донецької області квартиру АДРЕСА_5 ; відомості про її перебування на диспансерних обліках в медичних закладах відсутні, має обов`язок по утриманню малолітньої дитини ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого виховує сама і який має потребу у лікуванні в зв`язку з наявністю хронічних хвороб.

Строк застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 необхідно визначити з урахуванням положень п. 2 абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України (в редакції до внесення змін відповідно до Закону України №2147-VІІ від 03.10.2017 року).

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволені клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Застосувати відносно ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гахове Медвенського району Російської Федерації, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжнийзахід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 такі процесуальні обов`язки:

1) не залишати місце проживання: квартиру АДРЕСА_4 в період часу з 21-00 год. до 06-00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

3) не виїжджати за межі м. Костянтинівка Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Виконання ухвали доручити Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП Донецькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції.

Строк дії ухвали до 25 травня 2019 року.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1