Ухвала

Іменем України
22 лютого 2019 року

м. Київ
провадження № 51-749 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2017 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 .
Суть питання та встановлені судом обставини
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2017 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку щодо нього за нововиявленими обставинами, а також ухвали Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року, якою рішення місцевого суду залишено без зміни.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК Українивстановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. При цьому, відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

У касаційній скарзі зазначається, що постановлені за результатом розгляду заяви засудженого судові рішення підлягають скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Проте у скарзі не міститься обґрунтувань щодо незаконності рішення суду першої інстанції та мотивів, з яких скаржник не погоджується з ухвалою апеляційного суду, з огляду на положення ст. 412 КПК України.
За вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Усупереч наведених положень, скаржник, вказуючи у своїй касаційній скарзі на незаконність постановлених судових рішень, відповідних доводів в обґрунтування цього не наводить. У касаційній скарзі переважно наводяться доводи, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, неповноти судового розгляду, а також оцінки доказів, що, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до вимоги, передбаченої ч. 4 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують повноваження захисника та мають відповідати вимогам цього Кодексу.

Стаття 50 КПК України передбачає, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Цих вимог адвокатом ОСОБА_4 не дотримано.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу адвоката ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 07 листопада 2017 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику. Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_3