Справа № 567/49/19
УХВАЛА

04.04.2019 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Острозі у кримінальному провадженні №0000379 від 07.10.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербень Демидівського району Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

сторонами кримінального провадження є:
прокурор ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_3

встановив

06.10.2018 року, близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Аudi А6» р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились 4 дорослих пасажири, зокрема на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_6 , та на задньому сидінні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , рухаючись біля житлового будинку №60 по вул. Центральна в с. Могиляни Острозького району Рівненської області, в напрямку на с. Кургани Острозького району Рівненської області, в порушення вимог п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями, не був достатньо уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян.

Рухаючись на вказаній ділянці дороги, водій ОСОБА_3 , не вибрав відповідно до вимог п.п.12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого автомобіль марки «Аudi А6» р.н. НОМЕР_1 під його керуванням, занесло на ліве узбіччя по напрямку його руху, після чого він допустив зіткнення правою стороною автомобіля марки « Аudi А6» р.н. НОМЕР_1 із деревом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Аudi А6» р.н. НОМЕР_1 отримали тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 9-12 ребер справа, забою правої легені, закритого перелому с/з правої ключиці, правобічного пневмотораксу, малого правобічного гідротораксу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №181 від 10.12.2018 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, забію-осаднення голови та обличчя, які відповідно до висновку вище зазначеної судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Разом з тим потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому крижових хребців зліва на рівні 81-83 із незначним зміщенням, перелому верхніх гілок лобкових кісток з обох сторін з ушкодженням передньої колони ацетабулярної западини зліва без зміщення, перелому сідничної кістки з незначним зміщенням, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №180 від 14.12.2018 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , грубо порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що затвердженні постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, що знаходиться в причинному зв`язку з наставшими наслідками.

Під час підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_10 подали клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку примирення винного з потерпілими та закриття кримінального провадження відносно нього.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в підготовчому засіданні просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з їх примиренням. На даний час будь-яких претензій ні матеріального, ані морального характеру до ОСОБА_3 не мають. Завдану матеріальну та моральну шкоду їм відшкодовано у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку примирення винного з потерпілими та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він не вбачає підстав та умови для звільнення особи від кримінальної відповідальность та закриття кримінального провадження. Зазначив, що злочин, який інкримінується ОСОБА_3 відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, та вчинений особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому.
Суд, розглянувши клопотання учасників процесу, вислухавши позицію прокурора, потерпілих вважає, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.
За змістом ст. ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст. 45 та ст. 46 КК України є обов`язковим.
Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.
Крім того, судом встановлено, що обвинувачений та його захисник цілком розуміють свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягали на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.
Відповідно до ст. 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до положень ст. 12 КК України, злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст. 286 КК України, - належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Даний злочин, віднесений законом до категорії злочинів невеликої тяжкості, з «необережною» формою вини, пов`язаний з порушенням ПДР України.
Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, злочин вчинив вперше і примирився з потерпілими, вину свою у вчиненому злочині визнав повністю та відшкодував всі заподіяні збитки.
Згідно п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченого, його захисника та позиції потерпілих по справі і вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, а кримінальне провадження стосовно нього слід закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та у відповідності до положень п.2 ч.3 ст. 314 КПК України.
Відповідно до положень ч.4 ст 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує ареш майна у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації та інше.
Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст. 288, п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, суд,
постановив

клопотання задовольнити.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілими.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 09.10.2018 у кримінальному провадженні №0000379, внесеному до ЄРДР 07.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на автомобіль марки "АUDІ" А6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , сірого кольору та повернути його власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за висновками судових інженерно-транспортних экспертиз від 07.11.2018 та 07.12.2018 в розмірі 2754 гривень.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1