Номер провадження: 11/785/30/18
Номер справи місцевого суду: 1519/1-731/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію ОСОБА_8 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 р. відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ростові Російської Федерації, громадянина Азербайджану, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом
1-ої інстанції.
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 10 років;

- за ч. 1 ст. 121 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за сукупністю злочинів, остаточно призначено покарання у вигляді 13 років і 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому обчислений з моменту фактичного затримання, тобто з 05 грудня 2010 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, ОСОБА_8 зараховано в строк покарання, попереднє ув`язнення з 05.12.2010 року по 09.07.2013 року, з 17.09.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Одеській області судові витрати в розмірі 774 грн. за проведення експертизи (т. 2, а.с. 69).

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, за таких обставин.

05.12.2010 року, близько 03 год., він, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні нічного клубу «Центр», який розташований по вул. Космонавтів, 32 в м. Одесі, став приставати до танцюючій на танцполі нічного клубу ОСОБА_10 , за яку заступився ОСОБА_11 , в результаті чого між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_12 запропонував розібратися і вийти з приміщення нічного клубу на вулицю.

В подальшому, в цей день, близько 03 год. 15 хв., біля нічного клубу «Центр», ОСОБА_12 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, проявляючи явну неповагу до охоронюваних законом цінностей життя і здоров`я людини, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті, завдав ОСОБА_11 ножем, який мав при собі, тілесні ушкодження у вигляді: однієї колото-різаної рани в проекції правого плечового суглобу з переходом на підкрильцеву ямку; одного проникаючого колото-різаного поранення грудей; одного проникаючого колото-різаного поранення живота; одного наскрізного колото-різаного поранення обличчя; семи непроникаючих сліпих колото-різаних поранень м`яких тканин голови, шиї, тулуба, кінцівок, від яких ОСОБА_11 помер в МКЛ №10 м. Одеси.

Окрім цього, в той же час, ОСОБА_8 , в ході конфлікту з ОСОБА_11 , наявним при собі ножем, умисно спричинив ОСОБА_10 колото-різане поранення живота, проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням печінки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 , не заперечуючи доведеність його вини і кваліфікацію дій, вказав, що, призначаючи покарання, суд першої інстанції не врахував положення ст.ст. 65, 69 КК України та визначив йому надмірно суворе покарання.

Засуджений посилається на те, що суд не врахував кількох обставин, що пом`якшують його вину, а саме: стан здоров`я, активне сприяння в розкритті злочину, щире каяття, наявність на його утриманні малолітньої дитини, першу судимість і позитивну характеристику.

Посилаючись на зазначені доводи, засуджений просить змінити вирок суду першої інстанції і призначити йому більш м`яке покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляцію свого підзахисного, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Винуватість ОСОБА_8 в умисному вбивстві ОСОБА_11 і в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_10 повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, правовий аналіз яким наданий у вироку (т. 4, а.с. 72-78).

Засуджений та інші сторони кримінального провадження не оспорюють зазначені докази, тому апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані судом першої інстанції: за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання засудженому, суд першої інстанції вказав у вироку, що враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його соціальне становище, характер, мотиви і обставини скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного, суд першої інстанції визнав явку з повинною.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд першої інстанції визнав вчинення злочинів особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем реєстрації в респ. Азербайджан.

При цьому, підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд першої інстанції не встановив, а, виходячи з обставин вчинених злочинів, мети й мотивів, якими керувався засуджений, а також його поведінкою під час вчинення злочинів, прийшов до правильного висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_8 в межах санкцій статей КК України, які передбачають відповідальність за зазначені злочини.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляції засудженого безпідставними, тому що суд першої інстанції у вироку врахував всі обставини, на які посилається ОСОБА_8 .

Натомість, враховуючи зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_8 повністю відбув призначене йому судом 1-ої інстанції покарання під час попереднього ув`язнення.

Так, ОСОБА_8 , за сукупністю злочинів, призначено покарання у вигляді 13 років і 6 місяців позбавлення волі.

Окрім того, вироком суду першої інстанції йому зараховано у строк покарання, попереднє ув`язнення з 05.12.2010 року по 09.07.2013 року, з 17.09.2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, строк попереднього ув`язнення з 09.07.2013 року, по 17.09.2015 року засудженому ОСОБА_8 зарахований з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Отже, станом на день прийняття рішення судом апеляційної інстанції по справі ОСОБА_8 фактично відбув покарання у виді позбавлення волі терміном 13 років 8 місяців та 13 днів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 366 КПК України (в ред. 1960 року), за результатами розгляду апеляції на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виносить ухвалу про залишення вироку без зміни, а апеляції - без задоволення.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і справедливим, тому підстав для його зміни та пом`якшення призначеного засудженому покарання, не знаходить.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377, 379, 386 КПК України (в ред. 1960 року), апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляцію засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 р. відносно ОСОБА_8 , засудженого за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.
У зв`язку з повним відбуттям призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 року покарання, звільнити ОСОБА_8 з-під варти.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді Апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4