Справа №596/684/18
Провадження № 1-о/601/1/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Колегія суддів Кременецького районного суду Тернопільської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кременець заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року
за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
ОСОБА_6 засуджений вироком апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року за п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115, ч.ч. 2,4 ст. 152, ч. 1 ст.153 Кримінального кодексу України та на підставі ст. 70 КК України йому призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 09 грудня 2004 року зазначений вирок стосовно ОСОБА_6 за наслідками касаційного розгляду залишений без змін.
ОСОБА_6 , який відбуває покарання у державній установі «Замкова виправна колонія (№58)», звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами. Свою заяву мотивував тим, що у складі апеляційного суду Тернопільської області, який виніс щодо нього вирок, були судді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які суддівської присяги не складали відповідно до Конституції України та Законів України. Заявник вважає, що за відсутності присяги зазначені судді здійснювали свою діяльність незаконно, вирок щодо нього винесений неповноважним складом суду, а тому має бути скасований, а кримінальна справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Окрім того, засуджений вважає, що його вина у вчиненні злочину по епізоду із ОСОБА_11 не була доведена, а висновки суду були побудовані на непрямих доказах, які жодним чином не вказували на його вину. Суд не надав належної оцінки доказам у відповідності до вимог статей 64, 67 КПК України 1960 року. Наведені у вироку суду ніби то докази його вини у епізоді по ОСОБА_12 є лише припущенням суду що суперечить вимогам статті 17 КПК України 2012 року та статті 62 Конституції України. Під час досудового слідства до нього застосовувались незаконні методи впливу, внаслідок чого він змушений був визнати себе винним у вбивстві ОСОБА_12 .. Суд однобоко, упереджено та некваліфіковано підійшов до розгляду справи та поклав в основу обвинувачення його явку з повинною, не перевіряючи жодним чином його показання на достовірність та не аналізуючи всі суперечливі докази його причетності до вбивства і не надав цим доказам належної оцінки.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 подану заяву підтримав та просив задовольнити із наведених в ній підстав.
Захисник - адвокат ОСОБА_8 заяву підтримав та просить її задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, оскільки обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомленні належним чином.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 слід відмовити з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Отже, згідно закону під нововиявленими обставинами розуміють встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам, суду, самому засудженому, що в матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у закону силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.
За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.
Із листа апеляційного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2017 р. слідує, що судді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вперше обрані на посаду судді за Законами УРСР і не складали присяги судді відповідно до Конституції України та Законів України, які визначили організацію судової влади і здійснення правосуддя в Україні та були прийняті пізніше.
Статтею 10 Закону України «Про статус суддів» від 15 лютого 1992 року, який набрав чинності з 10.02.1993 року (що діяв на момент обрання суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на посаду судді), передбачено, що вперше обраний суддя в урочистій обстановці приймає присягу. Вказаною нормою не передбачено повторної присяги суддів, які її прийняли до прийняття вказаного закону.
Відповідно до п. 12 перехідних положень Конституції України від 28 червня 1996 року судді всіх судів в Україні, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони обрані чи призначені.
Таким чином, на дату ухвалення вироку судді ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є такими, що прийняли присягу, тому вирок ухвалено законним складом суду, а доводи засудженого, з посиланням на них як на нововиявлені обставини, є безпідставними.
В заяві ОСОБА_6 та в його поясненнях наданих в судовому засіданні про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин. Доводи викладені в заяві зводяться до незгоди з вироком суду та до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при винесенні вироку, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Одночасно, у заяві та в самих пояснення ОСОБА_6 не наведено посилань з обґрунтуванням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких наведено ч. 2 ст. 459 КПК України та на підставі яких здійснюється кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.
Окрім того, у поданій заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, ОСОБА_6 посилається на ці ж підстави, які він виклав у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року, яка була предметом розгляду Гусятинського районного суду Тернопільської області та ухвалою суду від 25 травня 2016 року залишена без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 06 липня 2016 року вищевказана ухвала за наслідками апеляційного розгляду залишена без змін.
Таким чином, обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_6 не є нововиявленими та не є підставою для перегляду вироку суду, тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду вироку апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року за нововиявленими обставинами.
Керуючись статтями 459-467 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Тернопільської області від 13 травня 2004 року залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2
ОСОБА_3