ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 549/288/18 Номер провадження 11-кп/814/385/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.186 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000061 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Харсіки Чорнухинського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, маючий неповнолітню дитину, судимий, останній раз:

25 березня 2014 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі; звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 6 серпня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 26 днів,

визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 2002 грн.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він 1 квітня 2018 року близько 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до господарства ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , наніс потерпілому три удари в область живота та грудей, не заподіявши при цьому тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia» із зарядним пристроєм до нього, радіоприймачем «Кіро» та грошовими коштами в сумі 143 грн., які знаходились на столі у спальній кімнаті будинку, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 499 грн. 67 коп.

Кримінальне провадження розглянуте в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок суду та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України. При цьому зазначає про щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування майнової шкоди потерпілому.
Вказує про наявність у нього неповнолітньої дитини та звертає увагу на відсутність цивільного позову потерпілого у кримінальному провадженні.
Стверджує про відсутність доказів на підтвердження обставини, яка обтяжує покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Не погоджується з твердженням суду про наявність у нього судимості.
Інші учасники провадження вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, який просив пом`якшити призначене покарання, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, в апеляційній скарзі не спростовуються.

Доводи ОСОБА_7 про відсутність доказів вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд не перевіряє з огляду на положення ч.2 ст.394 КПК України, відповідно до яких судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

При цьому, як вбачається з аудіозапису судового засідання, місцевий суд належним чином з`ясував, зокрема, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив ОСОБА_7 , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заперечення обвинуваченого про наявність судимості за попереднім вироком суду суперечать вимогам закону.

Як правильно встановив місцевий суд, ОСОБА_7 вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 25 березня 2014 року був засуджений за тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, на 4 роки позбавлення волі та звільнений на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Полтава від 6 серпня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 26 днів.

Відповідно до приписів п.8 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Дані про зняття у ОСОБА_7 цієї судимості до закінчення строків, зазначених у вказаній статті Кримінального кодексу, в матеріалах провадження відсутні і в апеляційній скарзі не зазначені.

Покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст.65 та ч.2 ст.50 КК України, в мінімальному розмірі, встановленому в санкції інкримінованого злочину, з врахуванням ступеню його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, про які наголошує обвинувачений в апеляційній скарзі.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і є справедливим.

Враховуючи особу ОСОБА_7 , який маючи непогашену судимість за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив грабіж, поєднаний з проникненням у житло, не працює, що характеризує його особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.418 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4