Справа № 716/1421/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна матеріали за поданням Заставнівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого на цегельному заводі в с.Вікно Заставнівського району Чернівецької області, має на утриманні 2 малолітніх дітей, засудженого 22.12.2017 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,-
В С Т А Н О В И В:

Заставнівський районний сектор філії державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області звернувся до Заставнівського районного суду з поданням про скасування іспитового строку та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.12.2017 року. Згідно зазначеного вироку ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків на підставі п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України.
Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_5 допустив порушення умов відбування покарання, що виразилося в неявці на реєстрацію без поважної на те причини до Заставнівського районного сектору з питань пробації, а саме: 03.09.2018 р. Крім того, 20.09.2018, 28.09.2018 та 29.09.2018 ОСОБА_5 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178, ч.2 ст. 178 та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, що свідчить про невиконання ним покладених на нього обов`язків та небажання стати на шлях виправлення.
Представник органу з питань пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання, обґрунтувавши його вищенаведеним, просив його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив не скасовувати призначений щодо нього іспитовий строк, оскільки особисто на його утриманні на даний час знаходиться двоє малолітніх дітей, матір яких залишила і її місце перебування на даний час невідоме. Також обіцяв, що в подальшому буде належним чином виконувати покладені на нього обов`язки згідно вироку суду. При цьому пояснив, що 03.09.2018 він не з`явився на реєстрацію в орган з питань пробації, оскільки в той день перебував у дитячій обласній лікарні м. Чернівці разом зі своєю малолітньою донькою, яка там перебувала на лікуванні. 20.09.2018, коли відносно нього винесли постанову про притягнення до адміністративної відповідальності він перебував в дитячій лікарні, 28.09.2018 був в будинку дитини, а 29.09.2018 з самого ранку перебував вдома. Яким чином відносно нього виносилися постанови про накладення на нього адміністративного стягнення пояснити не може.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подання не підтримав та вважає, що воно є передчасним, оскільки в цілому ОСОБА_5 після притягнення його до кримінальної відповідальності намагається стати на шлях виправлення, влаштувався на роботу, по місцю проживання характеризується посередньо, на даний час самостійно здійснює догляд за 2 малолітніми дітьми, після винесення йому письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, усвідомлюючи обов`язок здійснення реєстрації в органі пробації після пропуску явки на реєстрацію з`явився в орган пробації, тому просив відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення представника органу з питань пробації, засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням не підлягає задоволенню.
Частиною 2 статті 166 КВК України передбачено, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Заставнівського районного суду від 22.12.2018 року засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробовуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю три роки з покладенням на нього обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Постановою Заставнівського районного сектору з питань пробації від 30.01.2018 року йому призначено дні явки на реєстрацію 1, 2, 3, 4 понеділок кожного місяця (а.с.16).
Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 10.04.2018 ОСОБА_5 було змінено періодичність явок на реєстрацію на перший понеділок кожного місяця (а.с.33).
Засуджений допустив порушення умов відбування покарання, що виразилось в неявці на реєстрацію до Заставнівського районного сектору з питань пробації 03.09.2018, що підтверджується листком реєстрації (а.с.34).
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
З характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він за час проживання в с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області зарекомендував себе посередньо, порушень громадського порядку останнім часом за ним не спостерігалось, заяв та скарг на його негідну поведінку до виконавчого комітету сільської ради не надходило.
Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксана-М» від 02.04.2018 ОСОБА_5 працює вигрузчиком в ТзОВ «Оксана М» з 21.03.2018 (а.с.30).
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 притягався до адміністративної відповідальності 20.09.2018 за ч.1 ст. 178 КУпАП, 28.09.2018 за ч.2 ст. 178 КУпАП та 29.09.2018 за ч.1 ст. 175-1 КУпАП, що стверджується копіями постанов по справах про адміністративні правопорушення серії ГО №020101 від 20.09.2018, серії ГО № 021110 від 28.09.2018 та серії ГО № 021109 від 29.09.2018 (а.с.53-55).
Відповідно до п.5.1 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань Міністерства від внутрішніх справ України від 19.12.2003 р. №270/1560 поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
Проте, в матеріалах особової справи №3/2018 на засудженого ОСОБА_5 відсутні докази направлення засудженому виклику до Заставнівського районного сектору з питань пробації на 03.09.2018, з підтвердженням факту його отримання останнім, однак є виклик на 10.09.2018, на виконання якого ОСОБА_5 після його отримання прибув до Заставнівського РС з питань пробації (а.с.46).
З письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 , відібраних 10.09.2018 провідним інспектором Заставнівського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_5 не прибув 03.09.2018 на реєстрацію до органу пробації у зв`язку із тим, що у період з 27.08.2018 по 08.09.2018 перебував на стаціонарному лікуванні з малолітньою донькою, віком 1 рік 5 місяців, в дитячій обласній лікарні м. Чернівці, оскільки її матір ( співмешканка ОСОБА_5 ), залишила дітей на нього і по даний час додому не повертається (а.с.47).
З довідки лікаря Заставнівської ЦРЛ ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_5 опікувався дітьми своєї співмешканки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходилися на обстеженні в педіатричному відділенні Заставнівської ЦРЛ з 20.09.2018 по 26.09.2018.
Відповідно до п.5.2 вказаної Інструкції, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Встановлено, що після неявки на реєстрацію 03.09.2018, та після притягнення до адміністративної відповідальності засудженому ОСОБА_5 оголошувалися письмові попередження (а.с.48,57).
Згідно п.5.3 вищезазначеної Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п.5.4 Інструкції, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Тобто, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмового попередження.
Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного порушення ОСОБА_5 умов призначеного випробування.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 після притягнення його до кримінальної відповідальності офіційно працевлаштувався, обов`язки щодо з`явлення на реєстрацію в орган пробації чотири рази на місяць з 30.01.2018 по 10.04.2018 включно виконував сумлінно, у зв`язку із чим з 10.04.2018 йому було змінено (скорочено) періодичність явок на реєстрацію лише на перший понеділок кожного місяця, що вцілому свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Крім того, судом встановлено, що засуджений на даний час здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, вказані обставини підтверджуються характеристикою по місцю проживання останнього та довідкою лікаря Заставнівської ЦРЛ, яка свідчить про те, що ОСОБА_5 на протязі тижня самостійно піклувався про двох малолітніх дітей в медичній установі, виконуючи належним чином свої батьківські обов`язки.
Отже, проаналізувавши суть та причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду та вивчивши дані про його особу, суд з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, даних про особу засудженого, керуючись засадами справедливості, що поряд з правами та свободами людини визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави, приходить до висновку про відсутність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_5 , сам факт того, що засуджений ОСОБА_5 одноразово не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації суд не вважає свідченням небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи після застереження у виді письмового попередження за наслідками вчинення адміністративних правопорушень, ОСОБА_6 більше жодних правопорушень не вчиняв.
Сукупність встановлених судом обставин, дає підстави вважати, що факти, викладені в поданні органу, що відує відбуванням покарання не можуть бути безумовним свідченням небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення, а отже не є вагомими підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування призначеного судом покарання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання про скасування іспитового строку слід відмовити.
Керуючись ст.166 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, п.п. 5.2, 5.3, 5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, на підставі п.8 ч.1 ст.537 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням за вироком Заставнівського районного суду від 22.12.2017.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1