Провадження № 1-кс/760/5450/18
Справа № 760/9770/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 (свідоцтво № 2549/10 від 15.04.2004р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги), та ОСОБА_6 (свідоцтво № 5411/10 від 08.10.2015р. про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер та договір про надання правової допомоги), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красногорськ, Російської Федерації, громадянина Угорщини, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000166 від 09.03.2017р., у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, детектива та захисників,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , подане в рамках кримінального провадження № 0000166 від 09.03.2017р.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, та за результатами його проведення, складено повідомлення про підозру та нову підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, та органами досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для його вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на думку детектива, свідчать про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Також, детективом в клопотанні зазначено, що 20.02.2018р. на запит Національного антикорупційного бюро України, ОСОБА_10 оголошений в міжнародний розшук, що підтверджується повідомлення Департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України, відповідно до якого ОСОБА_10 значиться як особа, яка розшукується з метою встановлення місцезнаходження. Тому, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_9 такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та детектив ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі, оскільки пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини та вручена у спосіб, передбачений КПК України. Тому, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на їх думку існують на даний час, ОСОБА_9 може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судовому засіданні зазначили, що подане стороною обвинувачення клопотання є незаконним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання процесуальних обов`язків, покладених саме на підозрюваного. Однак, ОСОБА_10 , відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, не є особою, яка набула статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, оскільки йому, в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу не повідомлено про підозру та він не є особою, яку було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_10 не може вважатися підозрюваним, лише на підставі того факту, що відносно нього складено повідомлення про підозру, проте не вручено внаслідок неможливості встановити його місцезнаходження, оскільки органам досудового розслідування достовірно відоме фактичне місцезнаходження ОСОБА_8 , проте ними не вжито належних заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Тому, на думку захисників, детектив, за відсутності вказаних обставин, не мав права звертатися до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , оскільки законодавець чітко передбачив застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження лише щодо підозрюваного.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані документи, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування, запобіжні заходи застосовуються за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участі прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частина 6 ст. 193 КПК України надає право слідчому судді розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутністю підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Аналізуючи вказані норми закону, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються (обираються) слідчим суддею лише щодо особи, яка, відповідно до вимог КПК України має статус підозрюваного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У главі 11, зокрема, в ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Частиною 7 ст. 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 541 КПК України міжнародна правова допомога це проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 548 КПК України запит (доручення, клопотання) про міжнародне співробітництво складається органом, який здійснює кримінальне провадження, або уповноваженим ним органом згідно з вимогами цього Кодексу та відповідного міжнародного договору України, а за його відсутності згідно з цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 551 КПК України суд, прокурор або слідчий за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює.

Таким чином, враховуючи, що в даному кримінальному провадженні, органами досудового розслідування було встановлено місце перебування ОСОБА_8 тільки за адресою: АДРЕСА_1 , що також було підтверджено прокурором в судовому засіданні, тому вручення повідомлення про підозру мало бути проведено в порядку, що регулюється ч. 7 ст. 135 КПК України, тобто вручено згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, 02.02.2017р., в рамках кримінального провадження № 0000215 від 23.12.2014р., детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 , за погодженням начальника першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.

07.02.2017р. Національним антикорупційним бюро України був направлений запит до Генеральної прокуратури Князівства Монако про надання правової допомоги щодо вручення ОСОБА_9 письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України за відомою адресою проживання ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ).

В ході судового розгляду клопотання було встановлено, що 31.05.2017р. на виконання запиту НАБ України від 07.02.2017р. було отримано електронний лист від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства Монако ОСОБА_13 , в якому зазначено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, яке складене в рамках кримінального провадження № 0000215 від 23.12.2014р., не було вручено ОСОБА_9 , оскільки останній відмовляється від отримання будь-яких документів, проте належним чином оформлених доказів на підтвердження цього надано не було.

09.03.2017р. постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 виділено матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України в окреме провадження за № 0000166.

14.03.2018р. в рамках кримінального провадження № 0000166 від 09.03.2017р., детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , за погодженням заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 369 КК України.

12.04.2018р. Національним антикорупційним бюро України був направлений новий запит до Генеральної прокуратури Князівства Монако про надання правової допомоги щодо вручення ОСОБА_9 письмового повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 369 КК України за відомою адресою проживання ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ). Однак, будь-яких документів, які б свідчили про виконання даного запиту до матеріалів клопотання не долучено, та в судовому засіданні слідчому судді, ні прокурором, ні детективом не надано.

З наданої слідчому судді відповіді з Дирекції судової служби Князівства Монако встановлено, що компетентні органи Князівства Монако відмовилися давати хід справі про надання міжнародної юридичної допомоги в рамках звернень з боку НАБ України, оскільки викладені у запитах відомості, не дозволяють визначити характер справи як кримінальний, що дає змогу компетентним органам Князівства Монако зробити висновки, що суть справи більшою мірою стосується фактів, які є в основі суперечки чисто економічного характеру. Отже, компетентними органами не встановлено, що факти, представлені українськими органами влади, підлягають кримінальному покаранню згідно з монегазьким законодавством, а отже і виконання таких запитів не може бути успішним з усіма юридичними наслідками. Тому, з цих підстав було надано відповідь НАБ України без виконання запиту від 12.04.2018р. та попередніх запитів.

Статтею 7 Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, ратифікованої із заявами і застереженнями Законом N 44/98-ВР (44/98-ВР) від 16.01.98р.) чітко закріплено порядок вручення запитуваною Стороною письмових документів, які їй для цього надсилаються запитуючою Стороною в рамках міжнародно-правової допомоги, зокрема, підтвердження вручення письмових документів здійснюється шляхом надання розписки, датованої і підписаної відповідною особою, або заяви запитуваної Сторони про здійснення вручення, в якій зазначається спосіб і дата такого вручення. Той чи інший з цих документів негайно надсилається запитуючій Стороні. На прохання запитуючої Сторони запитувана Сторона відзначає, чи було вручення документів здійснено відповідно до законодавства запитуваної Сторони. Якщо вручення документів не може бути здійсненим, запитувана Сторона негайно повідомляє про це запитуючу Сторону.

Отримання ж відповіді від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства Монако ОСОБА_13 про неможливість вручення ОСОБА_9 письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку з відмовою останнього від отримання будь-яких документів, не може вказувати на факт вручення ОСОБА_9 письмового повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Будь-яких інших документів, які б свідчили про те, що службовими особами Національного антикорупційного бюро України було вручено повідомлення про підозру та нову підозру або вжито всіх можливих заходів для їх вручення ОСОБА_9 у спосіб, передбачений КПК України, повідомлення про підозру, складеного 02.02.2017р. та повідомлення про нову підозру, складеного 14.03.2018р., слідчому судді не надано.

12.09.2017р. постановою детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 . ОСОБА_8 було оголошено в міжнародний розшук в кримінальному провадженні № 0000166 від 09.03.2017р., оскільки, на думку детектива, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_10 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме.

Разом з тим, Інтерполом, на адвокатський запит повідомлено, що на підставі запиту та матеріалів наданих НАБ України інформація щодо розшуку ОСОБА_8 вносилася Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України до інформаційної системи МОКП-Інтерпол, однак станом на 03.10.2018р. доступ до цієї інформації для країн-членів організації заблоковано Комісією з контролю файлів Інтерполу.

Таким чином, повідомлення про підозру та повідомлення про нову підозру ОСОБА_9 , в передбаченому КПК України порядку не вручено, тому ОСОБА_10 не набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні, та не міг бути оголошений детективом у міжнародний розшук, оскільки відповідно до вимог статті 281 КПК України в розшук може бути оголошена лише особа, яка набула статусу підозрюваного.

За таких обставин, враховуючи, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_10 набув статусу підозрюваного у даному провадженні, і відповідно, що оголошений та перебуває у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання детектива про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 42, 111, 131, 135, 136, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199, 541, 548, 303, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання детектива Національного бюро Другого відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погодженого заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1