Справа № 461/930/19
Провадження № 1-кс/461/1214/19
УХВАЛА

11.02.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000146 від 08 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло відповідне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що 07 лютого 2019 року, приблизно о 18 годині 02 хвилини, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Ковель-Червоноград-Жовква у напрямку руху до м. Ковель, при проїзді її ділянки в районі 123 км + 356 м, що у м. Червоноград Львівської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Через декілька секунд після даного наїзду водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21070», р.н. НОМЕР_2 та рухаючись ним також у напрямку руху до м. Ковель, здійснив переїзд через тіло потерпілого, який лежав на проїзній частині. Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. 08 лютого 2019 року під час огляду місця пригоди проведено огляд автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , на якому виявлено технічні пошкодження (сліди, пов`язані із настанням ДТП).

Слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на вказаний автомобіль, оскільки на такому наявні сліди злочину та сам автомобіль є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз. Без надання експертам автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , останні будуть позбавлені можливості встановити його технічний стан та трасологічні особливості зіткнення, що у свою чергу не дасть можливості встановити причину та механізм ДТП.

Слідчий у письмовому клопотанні просив розгляд справи здійснювати без його участі та без повідомлення власника майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась у зв`язку з відсутністю відповідних клопотань сторін провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 08 лютого 2019 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Дане кримінальне провадження відкрито на підставі факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 лютого 2019 року, приблизно о 18 годині 02 хвилини на автодорозі Ковель-Червоноград-Жовква у напрямку руху до м. Ковель за участі автомобілів «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , ВАЗ-21070», р.н. НОМЕР_2 та пішохода ОСОБА_5 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, від яких на місці пригоди помер.

08 лютого 2019 під час огляду місця пригоди проведено огляд автомобіля «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , на якому виявлено технічні пошкодження.

Як вбачається з документів, що містяться в матеріалах справи, автомобіль «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , належать на праві власності підприємству UAB «CENTRANA», код підприємства 304759407, яке зареєстроване за адресою: вул. Драугістес, буд.1, Пакіршініс, LT-82297 р-н, Радвілішкіса, Литва, а на підставі доручення ним користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що на підставі постанови старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 08 лютого 2019 року автомобіль «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000146, оскільки такий зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на автомобіль ВАЗ-21070», р.н. НОМЕР_2 є збереження речових доказів. Підставами накладення арешту на транспортний засіб є необхідність проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та траспортно-трасологічних експертиз. Слідчий довів, що автомобіль «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 зберіг на собі сліди вчинення злочину. Проведення експертного дослідження даного транспортного засобу буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна. Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, беручи до уваги, що є достатні підстави вважати, що збереження речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000146 від 08 лютого 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN TOURAN», р.н. Республіки Литви НОМЕР_1 , власником якого є підприємство UAB «CENTRANA», код підприємства НОМЕР_3 , яке зареєстроване за адресою: вул. Драугістес, буд.1, Пакіршініс, LT-82297 р-н, Радвілішкіса, Литва, а на підставі доручення ним користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1