Справа № 363/3419 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11сс/824/859/2018 Головуючий/доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

22 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі :
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001002 від 25.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Як зазначено в клопотанні, 24.08.2016 року Вишгородським ВП зареєстровано рапорт о/у ОСОБА_11 про те, що розглянувши матеріали ЖЄО №8589 від 25.07.2016 року по заяві ОСОБА_9 встановлено, що невідома особа шахрайськими діями заволоділа транспортним засобом заявника -автомобілем марки "Cadillac SRX" реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Заявником надані копії документів, що підтверджують право власності на зазначений автомобіль.
25.08.2016 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. Зазначений автомобіль оголошено в розшук.

В ході досудового розслідування встановлено, що 05.07.2016 року здійснено перереєстрацію права власності на автомобіль «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 на ОСОБА_12 .

23.08.2016 року здійснено перереєстрацію права власності на автомобіль «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 на ОСОБА_7 та присвоєно новий реєстраційний номер, а саме НОМЕР_3 .

23.08.2018 року автомобіль «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , виявлений співробітниками Луцького РВП ЛВП ГУНП в Волинській області на території територіального сервісного центру №0741, що за адресою: с. Струмівка, вул. Рівненська, 74, Луцького району, Волинської області.

27.08.2018 року оригінали документів складених по факту виявлення автомобіля «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , зазначений автомобіль, свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу ( НОМЕР_4 ) та ключ запалювання передано співробітникам Вишгородського ВП ГУНП в Київській області для приєднання до матеріалів кримінального провадження за №0001002.

27.08.2018 року автомобіль марки «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 поміщено до майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, що за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час досудове розслідування триває, органом досудового розслідування не встановлено, на підставі яких документів здійснювався перехід права власності автомобіля «Cadillac SRX» від однієї особи до іншої, дійсність зазначених документів. Автомобіль «Cadillac SRX» має важливе значення в рамках даного кримінального провадження, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення, визнаний в рамках даного кримінального провадження речовим доказом та є доказом злочину. Приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та його втрата, може призвести до не можливості встановлення істини в даному кримінальному провадженні, затягуванні досудового розслідування, порушенні принципів Кримінального-процесуального законодавства.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № №0001002 від 25.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіль марки "Cadillac SRX" реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ).
Автомобіль марки «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 зберігати на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів за адресою: смт. Гостомель, вул.. Садова -20 Київської області.

Крім того, поновлено процесуальний строк для звернення з клопотанням про накладення в рамках кримінального провадження №0001002 арешту на автомобіль, який тимчасово затриманий.
Слідчий суддя прийняте рішення мотивував тим, що майно, а саме автомобіль «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, існує сукупність підстав вважати, що він є доказом злочину, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, відчуження, є достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді. В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити. Автомобіль «Cadillac SRX» з документами та ключами повернути йому як добросовісному набувачу (власнику).
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що застосування ст. 117 КПК України, як спроба суду першої інстанції виправдати власні дії про поновлення строку для подачі клопотання про арешт майна, є невірною, оскільки правового механізму для відновлення пропущеного строку щодо клопотань про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у добросовісного набувача в чинному КПК України не передбачено.
Вказує, що ухвала першої інстанції не містить даних про правові підстави для арешту його автомобіля, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, можливість спеціальної конфіскації майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Тобто, саме ці найважливіші і основні обставини, які і повинен був з`ясувати суд першої інстанції залишилися поза його увагою і дослідженні не були, що і призвело до постановлення незаконної ухвали суду від 29.08.2018 року.
Вказує і те, що розгляд даного клопотання без його участі призвело до порушення його прав.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
власника майна та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги і просили її задовольнити;
потерпілого та його представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до змісту положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Підставою застосування заборони або обмеження користування, розпорядження майном, є наявність обґрунтованих ризиків вважати що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
При вирішенні питання про арешт майна, крім наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається із клопотання та ухвали слідчого судді арешт на автомобіль «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 був накладений із метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0001002 розпочатому 25.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Відповідно до фабули злочину, викладеної при внесенні відомостей до ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 289 КК України невідома особа шахрайським способом заволоділа належним ОСОБА_9 автомобілем «Каділак» р.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до матеріалів справи, у документах правоохоронних органів указується те, що автомобілем ОСОБА_9 заволоділа його колишня дружина ОСОБА_13 , яка продала його невідомим особам. Такі ж обставини заволодіння автомобілем навів у своїх поясненнях ОСОБА_9 , які він дав у ході досудового розслідування та у суді апеляційної інстанції.
На думку колегії суддів при вирішенні питання про можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, слідчому судді, окрім обставин, передбачених ст. 170, 173 КПК України необхідно було врахувати загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема обставини, які підлягали доведенню у ході розгляду клопотання про застосування конкретного заходу.
Так, за змістом ч.3 ст. 132 КПК України умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим чи прокурором що:
існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Колегія суддів вважає, що у ході розгляду клопотання слідчим та прокурором цих обставин доведено не було, а сам розгляд клопотання був проведений у відсутності слідчого та прокурора. Не міститься належного обґрунтування наявності цих обставин і у самому клопотанні.

Вивчення клопотання, доданих до нього документів та матеріалів кримінального провадження дає підстави стверджувати про недоведеність обґрунтованої підозри вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна. Не даючи оцінку достовірності відомостей внесених до ЄРДР та правильності кваліфікації, яка дана органом досудового слідства, суд враховує те, що відповідно із Приміткою 1 до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

Між тим, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль «Cadillac SRX» номер кузова НОМЕР_2 був придбаний за час перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у шлюбі, у зв`язку із чим він є спільною сумісною власністю подружжя відповідно до ч.1 ст. 60 СК України. Ця обставина на час розгляду Київським апеляційним судом апеляційної скарги ОСОБА_7 не спростована, в тому числі і будь-яким судовим рішенням. Відповідно до показань ОСОБА_9 , які він дав будучи допитаним 31.08.2016 року у якості потерпілого він взимку 2016 року у м. Євпаторія передав автомобіль у користування ОСОБА_13 , а сам поїхав у м. Москва. У липні 2016 року ОСОБА_13 повідомила йому, що продала автомобіль. На цей час вони іще перебували у шлюбі. Такі ж показання щодо передачі автомобіля у володіння ОСОБА_13 ОСОБА_9 дав у суді апеляційної інстанції. Аналіз цих пояснень у поєднанні із іншими матеріалами кримінального провадження дає підстави стверджувати про невідповідність цих матеріалів правовій кваліфікації діяння, надані при внесенні відомостей до ЄРДР. При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими пояснення прокурора щодо попередньої правової кваліфікації діяння за ч.3 ст. 289 КПК України, оскільки клопотання про накладення арешту на автомобіль було подане та ухвала слідчим суддею була постановлена в межах досудового розслідування саме цього злочину. Наведене у своїй сукупності указує на недоведеність існування обґрунтованої підозри вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту, в даному конкретному випадку злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

Колегія суддів також вважає, що у ході розгляду клопотання про арешт автомобіля не було доведено того, що потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права і свободи власника автомобіля ОСОБА_7 у виді арешту автомобіля, який на час розгляду клопотання є власником цього автомобіля, відповідно до наявних матеріалів кримінального провадження власність набув у передбачений законом спосіб, є добросовісним набувачем автомобіля. Ці обставини станом на час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_7 не спростовані. Із наведених вище підстав існують сумніви у можливості витребування автомобіля із володіння ОСОБА_7 . Наведене у свої сукупності указує на не доведеність відповідності втручання у права та обов`язки власника автомобіля ОСОБА_7 шляхом накладення арешту на автомобіль потребам досудового розслідування такого ступеня, який міг би виправдати це втручання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у ході розгляду клопотання про арешт автомобіля органом досудового розслідування не було доведено обставин, із якими законодавець пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що указує на відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль «Cadillac SRX» номер кузова НОМЕР_2 . Задовольнивши за цих обставин клопотання про арешт майна та наклавши арешт на зазначений автомобіль, слідчий суддя допустив порушення вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України. Порушення зазначених положень КПК України перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вони визнаються істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, і підставою для скасування ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року відповідно до положень ст. 412 та п.3 ч.1 ст. 409 КПК України.
У зв`язку із недоведеністю обставин, із якими законодавець пов`язує можливість застосування заходів кримінального провадження, передбачених п. п. 1 і 2 ч.3 ст. 132 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про арешт автомобіля «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 у кримінальному провадженні №0001002.
Питання повернення автомобіля при відсутності інших підстав для його арешту чи утримання у органу досудового розслідування, є обов`язком слідчого/прокурора, а тому не потребує рішення суду. При цьому власник майна, у випадку не повернення йому автомобіля, при відсутності підстав для його подальшого утримання органом досудового слідства, має право оскаржити цю дію/бездіяльність до суду. Окрім того, колегія суддів володіє інформацією про арешт цього майна у порядку цивільного судочинства, що унеможливлює ухвалення колегією суддів рішення про його негайне повернення ОСОБА_7 , а тому у цій частині апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 29 серпня 2018 року, про накладення арешту на майно - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області про накладення арешту на автомобіль марки «Cadillac SRX» реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 у кримінальному провадженні №0001002 від 25.08.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4