Справа № 308/5122/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 06.03.2019 року між прокурором та обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем Ужгородського району, с. Вовкове та мешканцем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, з середньою освітою, тимчасово не працюючим, не одруженим, раніше не судимим,-

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2018 р. близько 03 год. 10 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території автозаправної станції «WOG», що розташована в с. Середнє, Ужгородського району, умисно вчинив опір працівникам правоохоронного органу, а саме інспекторам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які виконували свої службові обов`язки по охороні громадського порядку, що виразилося у тому, що на законну вимогу інспекторів пред`явити документи що встановлюють особу ОСОБА_4 , останній проігнорував, натомість умисно двома руками штовхнув інспектора ОСОБА_7 в область грудної клітки та почав чинити активну фізичну протидію здійсненню поліцейськими своїх службових обов`язків, що змусило останніх застосувати фізичну силу та спец засоби.
26 квітня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні № 0000271 - прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.342 КК України визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 342 КК України у вигляді ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.342 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином, однак їх не явка, відповідно до вимог ч.2 ст. 474 КПК України, не є перешкодою для розгляду угоди про винуватість.
Згідно наявних в матеріалах кримінального провадження заяв ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , останні відповідно до положень ч.4 ст. 469 КК України, надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України.
Даний злочини відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .
Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.
Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394,395,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 квітня 2019 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000271 - прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою, у вигляді ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 грн..
Речові докази: DVD-R комп`ютерний диск марки «Verbatim», який був отриманий в ході досудового розслідування та на якому містяться відеозаписи з нагрудної камери поліцейського УПП в Закарпатській області - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1