Справа № 362/3490/18
Провадження № 1-кп-56/19
В И Р О К
іменем України

18 березня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за № 00002203 від 18.12.2017 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Васильків, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18.12.2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 зайшли в приміщення бару-більярдного клубу «Баграт», що розташований за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, 70. В ході відпочинку, близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 зайшли до кімнати з караоке, бару-більярдного клубу «Баграт», де в той час відпочивали ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В цей час в кімнаті для караоке вказаного бару-більярдного клубу «Баграт» між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , з однієї сторони, та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з іншої, виник словесний конфлікт, в ході якого в ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчиненому групою осіб, що проявилась у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в ньому, протиставляючи себе іншим громадянам, та нахабно виражаючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та відпочинку людей. Реалізуючи прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, підійшли до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і з особливою зухвалістю, по відношенню до останніх, почали наносити їм удари руками зібраними в кулак та ногами в область голови та тулуба. Грубе порушення громадського порядку в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виразилось в ускладненні забезпечення спокійної суспільно корисної діяльності, побуту і відпочинку людей. Явна неповага до суспільства в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виразилась у відкрито виражених діях, які були очевидні для нього та інших осіб, нехтуючи громадським порядком, елементарними правилами поведінки, моральності, добропорядності. Особлива зухвалість в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виразилась в грубому порушенні громадського порядку, яка виражала явну неповагу до суспільства, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що виразилось особливою нахабністю та грубістю. В результаті хуліганських дій, вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , завдано фізичної шкоди.

Крім того, в ході вказаного конфлікту у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. А саме реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 почав наносили потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 завдав декілька ударів кулаком в центральну область обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого останній впав тілом на стіл, і ОСОБА_5 наніс йому удар підошвою ноги в область правого виска. Після цього ОСОБА_4 сів на стілець за столом, і ОСОБА_5 знову підійшов до нього та наніс удар долонею в область потилиці, після чого ОСОБА_4 піднявся зі столу, а ОСОБА_5 повалив його на підлогу та наніс декілька ударів кулаком в центральну область обличчя. Згідно висновку судово-медичної експертизи №079 від 22.05.2018 року, у ОСОБА_4 мало місце: синці навколоочних областей, множинні садна грудної клітки, крововилив під коньюнтиву правого ока гематома правої височної області, перелом кісток носа, переломи нижніх стінок обох орбіт, ЗЧМТ - струс головного мозку. Зазначені переломи нижніх стінок орбіт відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості загоєння більше 21 дня, струс головного мозку і перелом кісток носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю та показав, що в грудні місяці ввечері він з ОСОБА_7 зайшов до клубу «Баграт», що в м. Васильків. В ході відпочинку в них виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також там відпочивали, в ході якого вони нанесли їм удари кулаками в область голови та тулуба. Також, він вдарив ОСОБА_4 декілька раз кулаком в обличчя, по потилиці, та наніс один удар підошвою ноги в область обличчя. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, в добровільному порядку відшкодував спричинену шкоду, попросив у потерпілого вибачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та показав, що в грудні місяці ввечері він з ОСОБА_5 зайшов до клубу «Баграт», що в м. Васильків. В ході відпочинку з них виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які також там відпочивали, потім між ними виникла бійка в ході якої вони нанесли удари кулаками в область голови та тулуба потерпілим. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, та врахувати добровільне відшкодування шкоди.

Потерпілий в судовому засіданні цивільний позов просив залишити без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченими шкоди, та суду показав, що він в грудні місяці відпочивав в клубі «Баграт», що в м. Васильків, з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В нічний час до клубу зайшли обвинувачені. У ОСОБА_7 з ОСОБА_8 виник словесний конфлікт. ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_8 , а потім вдарив ОСОБА_9 . Потерпілий почав їх заспокоювати, коли до нього підійшов ОСОБА_5 то наніс йому удар в область голови, а потім ногою в область правого виска, та потилиці. Обвинувачених просив суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки вони в добровільному порядку відшкодували шкоду та попросили вибачення.

Покази ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин злочину, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачені та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених, потерпілого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки вони своїми умисними діями, які виразились в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

Крім того, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, осіб винних та їх відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, пом`якшуючі обставини покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у виді обмеження волі. Разом із тим, з урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особи винних, які щиро покаялися, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку, що їх виправлення можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченим покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов залишити без розгляду за клопотанням потерпілого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

- за частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України у виді 2 років обмеження волі.

- за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі статті 70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_5 покласти на Васильківський міськрайонний відділ філії ДУ Центр пробації в м. Києві та Київській області.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 статті 296 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на Васильківський міськрайонний відділ філії ДУ Центр пробації в м. Києві та Київській області.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речові докази по справі: диск, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при справі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя: