ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/52/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000076 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2019 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку 04.12.18 за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується при здійсненні діяльності для здійснення діяльності ФОП ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням положень ч.6 ст.173 КПК України, а тому є суттєвим порушення прав громадянина на захист. Просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, думку адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Так із клопотання слідчого вбачається, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.172 КК України за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування службовими особами ТОВ «Аутстаффер» (код ЄДР 38044531, податкова адреса: м. Херсон, пров. Білозерський, буд. 30, директор та головний бухгалтер: ОСОБА_9 ), засновником підприємства є ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ «Стафф Сервіс» (код ЄДР 38697427, податкова адреса: м.Херсон, вул..Дорофєєва, буд.10, кв.126, директор, головний бухгалтер та засновник: ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у значних розмірах, грубого порушення трудового законодавства, фіктивного підприємництва з використанням реквізитів ТОВ «Маренеро+» (код 41329084), ТОВ «Маркет-Стафф» (код 41043391), ТОВ «Марінекс лтд» (код 42561494).

Враховуючи, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.212-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.172 КК України та з метою з`ясування обставин повноти відображення у податковому і бухгалтерському обліку ФОП ОСОБА_8 операцій з працевлаштування працівників через ТОВ «Аутстаффер» (код ЄДР 38044531), ТОВ «Стафф Сервіс» (код ЄДР 38697427), а також новостворених ТОВ «Маренеро+» (код 41329084), ТОВ «Маркет-Стафф» (код 41043391), ТОВ «Марінекс лтд» (код 42561494), ідентифікації працівників, визначення роботодавця-особи, відповідальної за нарахування і перерахування ЄСВ до бюджету, використання у проведенні документальних перевірок з метою правильності обчислення податків і зборів, що нараховуються на заробітну плату, та оскільки, вказані предмети та речі, вилучені у ході обшуку 04.12.18 за адресою: АДРЕСА_1 , які використовуються при здійсненні діяльності для здійснення діяльності ФОП ОСОБА_8 , відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, так як є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину, тому, підлягають дослідженню шляхом проведення певних слідчих дій під час досудового розслідування та мають значення в рамках вказаного провадження як речового доказу.

Твердження апелянта про те, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням положень ч.6 ст.173 КПК України, а тому є суттєвим порушення прав громадянина на захист не є підставою для скасування даної ухвали слідчого судді.
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене у ході обшуку 04.12.18 за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується при здійсненні діяльності для здійснення діяльності ФОП ОСОБА_8 без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2