22.12.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 20.12.2018 в період часу з 13:30 по 18:15, у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою: м. Харків, пров. Путивельський (Путівльський), 11, у директора ТОВ «Тісон» ОСОБА_3 , а саме: печатка чорного кольору з написом «Trodat printy 4922» з відтиском підпису; печатка чорного кольору з написом «Trodat printy 4924» з відтиском підпису; щоденник коричневого кольору з чорновими записами на 132 арк.; чорний чохол з печаткою з написом «colop printer R40» з відтиском синього кольору «Україна, м. Харків, Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» №33066131»; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Тісон» на 1 арк.; рахунок-фактура №3001/24 від 30.01.17 на 1 арк.; рахунок-фактура №0202/27 від 02.02.2017 на 1 арк.; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 24.12.2017 на 1 арк.; протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «Віс-С» від 09.10.2017 на 1 арк.; протокол №3 загальних зборів учасників ТОВ «Віс-С» від 24.10.2017 на 2 арк.; заява від 24.10.2017 від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на 1 арк.; виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Віс-С» на 1 арк.; договір купівлі-продажу корпоративних прав від 02.10.2018 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на 1 арк.; договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 02.10.2018 на 1 арк.; ноутбук Lenovo z570 S/N WB02950712 із зарядним пристроєм до нього. Вищевказані документи, чорнові записи та ноутбук вилучені та знаходяться на зберіганні в СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 17.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання слідчого приходить до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;2) перелік і види майна, що належить арештувати;3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Однак, всупереч вимогам п. 1 ч.2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого, погодженого прокурором, про арешт майна, не зазначено підстави і мета, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.1 ст. 212 КК України.
Проте, з клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) слідчий просить застосувати в даному випадку. У клопотанні не зазначено (не доведено) про те, чи це майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, воно необхідно для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Крім того, всупереч п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Так, не конкретизація вилученого майна, об`єктивно позбавляє слідчого суддю можливості надання судження доцільності його арешту для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України та унеможливлює доведення слідчим того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та що може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.
Вказані підстави позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.
Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1