Справа № 278/1541/18
Провадження №1-кп/278/109/19
У Х В А Л А
іменем України

11 березня 2019 року Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час судового засідання прокурор звернувся із клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи це наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які виправдовують ув`язнення останнього. Зокрема, вказав, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, немає міцних соціальних зв`язків та може ухилятися від явки до суду.

Обвинувачений та захисник заперечили щодо клопотання прокурора та вважали за можливе обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд вважає неґрунтовними доводи прокурора про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання з наступних підстав.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України зобов`язано суд встановити, чи доводять надані прокурором докази обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення, зокрема, тяжкого злочину.

Разом з тим сама по собі тяжкість покарання за інкримінований злочин не може слугувати єдиним обґрунтуванням для обрання запобіжного заходу у виді

тримання під вартою, адже це нівелює вимогу про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

У свою чергу стороною обвинувачення суду не було доведено, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, який унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд бере до уваги наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також належну процесуальну поведінку обвинуваченого, що виразилась у з`явленні до суду за викликом, що спростовує доводи прокурора про можливість ухилення обвинуваченого від суду.

Суд також ураховує практику Європейського суду з прав людини у рішеннях «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України», про те, що доцільність застосування такого найсуворішого запобіжного заходу як тримання під вартою ґрунтується на презумпції про те, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які були підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для втручання у право особи на свободу.

З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, який у даному випадку відповідає характеру та тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів та в повній мірі забезпечить його процесуальну поведінку і дієвість даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 строком на 60 днів, тобто до 10 травня 2019 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 10 травня 2019 року уникати спілкування та зустрічі зі свідками по даному кримінальному провадженню, повідомляти суд про зміну місця проживання та з`являтися на виклики до Житомирського районного суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному органу Національної поліції.

Зобов`язати вказаний орган негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_4 та повідомити про це Житомирський районний суд Житомирської області.

Роз`яснити ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися у житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1