ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1030/18 Справа № 205/6717/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково, -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою клопотання засудженого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою,

про умовно-дострокове звільнення - задоволено та постановлено звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного йому вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ОСОБА_9 станом на 02.11.2018 року відбув більше 2/3 строку покарання, за весь період відбування покарання у виді позбавлення волі засуджений хоча і допускав порушення, однак стягнення було погашено за спливом часу. При цьому до ОСОБА_9 було застосовано 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Згідно характеристики, ОСОБА_9 дотримувався правомірних та ввічливих стосунків з персоналом виправної установи, виконував окремі доручення, брав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, періодично відвідував її заняття, робив для себе належні висновки, провину у скоєних злочинах визнає повністю, а також підтримує стійкі соціальні зв`язки зі своєю родиною шляхом листування і особистих побачень, отримує посилки, що в сукупності об`єктивно свідчить про його виправлення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість застосування до засудженого ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

В апеляційній скарзі:
- прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_9 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Вказує, що в судовому розгляді клопотання засудженого встановлено, що за весь час відбування покарання, а саме за 04.11.2015, він має лише два заохочення. Однак, ОСОБА_9 також має одне дисциплінарне стягнення, а саме 09.01.2018 за нетактовну поведінку йому була оголошена догана. Більш того, ОСОБА_9 наразі відбуває покарання за вчинений у період умовно-дострокового звільнення злочин. Так, 28.03.2014 ОСОБА_9 був умовно достроково звільнений від призначеного 29.02.2012 Самарським районним судом м. Дніпропетровська покарання за ч. 2 ст. 289 КК України на невідбутий термін 10 місяців 17 днів. 30.06.2015 Самарським районним судом м. Дніпропетровська його було засуджено за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі.

Вважає, що поведінка ОСОБА_9 під час відбування ним покарання не є сумлінною, а на підставі отриманих відомостей про його особу неможливо прийти до висновку про його виправлення. Крім того, до ОСОБА_9 не слід застосовувати умовно-дострокове звільнення, оскільки таке звільнення до нього вже застосовувалося в минулому, однак він не виправився та вчинив новий злочин у невідбутий термін покарання.

На його думку, судом не було з`ясовано ставлення засудженого до вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого та судове рішення скасувати, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).

За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Виходячи з вказаної норми закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язком суду, а є лише правом на застосування такого звільнення засуджених за наявності двох обов`язкових двох умов, прописаних у вищевказаній нормі закону зразковою поведінкою та ставленням до праці засуджений повинен довести своє виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_9 дійсно на момент розгляду клопотання стягнень не мав, однак вони були погашені за сплином часу. Він мав 2 заохочення за сумлінну поведінку та характеризується в цілому позитивно.
ОСОБА_9 відбуває покарання за злочин, вчинений у період умовно-дострокового звільнення, адже 28.03.2014 року, він вже був умовно-достроково звільнений від призначеного 29 грудня 2012 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська покарання за вчиненя злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, на невідбутий термін 10 місяців 17 днів.
Після цього, 30 червня 2015 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений ОСОБА_9 не довів свого виправлення, а тому підстав для задоволення його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не вбачається.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.
Керуючись ст.ст. 404 ,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2018 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_9 про звільнення його від відбування покарання умовно-дострокового звільнення, скасувати.
Постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4