Номер провадження: 11-кп/813/48/19
Номер справи місцевого суду: 497/330/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Болградського районного суду Одеської області від 07.06.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Болград Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, що одружений, має двох неповнолітніх дітей, станом на теперішній час не працевлаштований, є учасником бойових дій, ветеран війни, нагороджений відзнакою Президента України "За участь в антитерористичній операції", зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України, у кримінальному провадженні №0000712 від 13.12.2017 року,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.
Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, за наступних обставин.
13 грудня 2016 року ОСОБА_7 приблизно о 17:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у дворі свого домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході сварки виниклої на ґрунті особистих неприязних відносин, навмисно, передбачаючи можливість настання в результаті своїх дій суспільно-небезпечних наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень, дерев`яною рукояткою від сокири, наніс ОСОБА_8 чисельні удари (не менш двадцяти) по різним частинам тіла, а саме: по голові, рукам, ногам, спині та ребрам, спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя та здоров`я потерпілого у момент спричинення.
В результаті травматичного шоку внаслідок отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, приблизно о 20-й годині цієї ж доби настала смерть ОСОБА_8 , яка знаходиться у прямому причинному зв`язку з нанесенням йому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Оскарженим вироком ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України та йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.
Строк відбуття покарання обчислюється з моменту затримання, а саме, з 13 грудня 2017 року з 23:45 год. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений стверджує про незаконність та необґрунтованість вироку, призначення несправедливого і суворого покарання та посилається на порушення вимог КПК України, оскільки:

- мала місце однобічність та неповнота судового розгляду;

- при постановленні вироку, в порушення вимог ст. 66 КК України, не було враховано обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, не було враховано дані про його особу, те, що він раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є ветераном війни та учасником бойових дій в ході проведення АТО, має нагороду відзнаку Президента України "За участь в антитерористичній операції", також суд не врахував його характеристику з місця проходження служби.

За результатами апеляційного розгляду обвинувачений просив змінити вирок суду, та призначити йому більш м`яке покарання.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні обвинувачений в повній мірі підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що суд не врахував пом`якшуючі покарання обставини, не врахував також, що він провів в зоні АТО в Донецькій області майже п`ять років.
Прокурор, частково погодившись з апеляційною скаргою, просив вирок скасувати через те, що суд не встановив дійсні обставини справи.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч.2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції може вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Проте, в порушення вимог ст. 374 КПК України, суд першої інстанції не зазначив у мотивувальній частині вироку, доведене за результатами повного, всебічного та об`єктивного судового розслідування кримінального провадження, обвинувачення. Так, в мотивувальній частині вироку, не були встановлені дійсні обставини кримінального правопорушення, натомість суд при постановленні вироку, обмежився лише посиланням на відомості, зазначені у обвинувальному акті.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначені порушення згідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, адже перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок, і такими, що відповідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, вирок, як постановлений із істотними порушеннями закону, підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, в ході якого суду першої інстанції необхідно повно та всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону провести судовий розгляд, врахувати доводи апеляційної скарги обвинуваченого та прийняти рішення у відповідності до вимог закону.

Виходячи з того, що апеляційний суд не має можливості усунути виявлені порушення в судовому засіданні, а допущені місцевим судом вищезазначені порушення кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняти рішення відповідно до вимог закону, не передбачені у ст. 415 КПК України в якості підстав для скасування вироку та призначення апеляційним судом нового судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку про необхідність керуватися в даному конкретному випадку вимогами ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК України для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням того, в даний час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, зокрема здійснюється провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд наділений повноваженнями щодо вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу. В свою чергу, питання подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження буде вирішене районним судом у відповідності до вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
Частинами першою третьою статті 199 КПК України визначений порядок вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
На виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України, приймаючи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, враховуючи, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не перестали існувати, оскільки характеризуючі дані про обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також те, що матеріали кримінального провадження, не містять даних про неможливість його подальшого перебування під вартою, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін, до вирішення цього питання на стадії виконання районним судом вимог ст. 314 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави.
Апеляційний суд вважає, що прокурор в судовому засіданні апеляційного суду довів, що ризики передбачені пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 не зменшились і продовжують існувати, зокрема останній, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, та незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 409, 410, 412, 415,419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 частково задовольнити, вирок Болградського районного суду Одеської області від 07.06.2018 року відносно нього за ч. 2 ст. 121 КК України скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту в тому ж суді 1 інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити до 01.06.2019 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4