ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2717/18

Номер рядка у звіті 55

21 листопада 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 та

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Золотоніського райогу Черкаської області, українця, громадянина України, освіта: середня-спеціальна, одруженого, на утриманні малолітніх дітей та інших осіб не має, працюючого в/Ч , інвалідом будь-якої групи чи постраждалим в наслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС не є, зареєстрованого за адресою: , фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_2 з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , у військовому званні «солдат», військової служби за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.1999, та ст.,ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.1999, 11.07.2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду до вказаної військової частини та залишився за місцем прожиівання своєї дружини ОСОБА_6 у м. Охтирка Сумської області, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 06.08.2018 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 і заявив про себе та вчинений злочин, цього ж дня на території частини ОСОБА_5 на особистому прийомі у військового прокурора написав заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
27 червня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст., ст. 468, 469, 472 КПК України.

Як вбачається з даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 4 ст. 469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання.

При цьому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із щастосуванням ст. 69 КК України у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 314, 373, 374, 469, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 серпня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 407 КК України та призначити із застосуванням ст. 69 КК України узгоджене сторонами покарання у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1