Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9427/17
Провадження № 1-кп/490/242/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2019 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, на момент розгляду справи не є одруженим, має доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент затримання не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , наразі відбуває покарання у місцях позбавлення волі, раніше засуджувався:

-25 травня 2005 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 5 років позбавлення волі; судом ухвалювалось про його звільнення від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 цього Кодексу, з встановленням іспитового строку в 3 роки;

-01 квітня 2008 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 307 Кримінального Кодексу України - остаточно за сукупністю вироків до 5 років 6 місяців позбавлення волі; був звільнений 07 квітня 2011 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 25 днів;

-11 січня 2012 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків остаточно - до 4 років 1 місяця позбавлення волі; був звільнений 14 січня 2016 року умовно-достроково, з невідутим строком покарання 9 місяців 25 днів.

а також

-30 травня 2017 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі

та

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Коцуруб Очаківського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, має сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент затримання виконував будівельні роботи та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:

-12 вересня 2016 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України - до 1 року позбавлення волі, був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 цього Кодексу, з встановленням іспитового строку в 3 роки.

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене та визнане недоведеним.

Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні такого злочину
02 березня 2017 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 перебували біля ринку "Україна", що розташований по вулиці 6-та Слобідська в м. Миколаєві, де побачили потерпілого ОСОБА_8 , після чого у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел, спрямований на скоєння нападу на ОСОБА_8 , поєднаного із застосуванням насильства, з метою власного незаконного збагачення шляхом заволодіння його майном. Так, реалізуючи свій злочинний намір, попередньо узгодивши свої дії, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , переслідуючи потерпілого ОСОБА_8 з ринку "Україна", розташованого по вулиці 6-й Слобідській в м. Миколаєві, прослідували за ним до двору будинку АДРЕСА_3 , де перед під`їздом вказаного будинку нанесли удар ногою в спину потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого він впав на землю. В подальшому, ОСОБА_8 , лежачи на землі, повернувши голову в бік нападників, побачив ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , які почали наносити потерпілому ОСОБА_8 удари руками та ногами в область голови та тулуба, після чого незаконно заволоділи чоловічою сумкою чорного кольору, яка належала ОСОБА_8 , та в якій знаходились його гаманець коричневого кольору з грошовими коштами в сумі 100 гривень та пляшкою пива "Пивоварня № 1" ємкістю 2 літри вартістю 35 гривень.
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , з місця події зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму у розмірі 135 гривень.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 302 від 03.03.2017 своїми протиправними діями ОСОБА_6 разом із ОСОБА_4 , спричинили потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у вигляді синця обличчя, травматичної відсутності чотирьох зубів на верхній щелепі, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України - як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила розбій.

Вказані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням кваліфіковані за частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України - як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Підстави виправдання обвинувачених.

І……Відповідно до частини 1 статті 91 Кримінального Процесуального Кодексу України встановленню та доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, перш за все, подія кримінального правопорушення, а саме - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

В цьому випадку органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджують, що кримінальне правопорушення полягає у нападі з метою заволодіння майном потерпілого.
Цей напад:
-був вчинений 02 березня 2017 року приблизно о 20 годині 30 хвилин;
-був вчинений у дворі будинку АДРЕСА_3 , перед під`їздом вказаного будинку;
-цей напад був вчинений таким способом:
-двома особами;
-шляхом вчинення винними особами спільних дій;
-спільні дії двох осіб полягали у тому, що вони нанесли удар ногою в спину потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого той впав на землю, після чого обернувся до нападників та ті наносили потерпілому удари руками та ногами в область голови та тулуба
Як далі вказує публічне обвинувачення, за допомогою такого нападу нападники заволоділи майном потерпілого.

При цьому органи досудового розслідування та публічне обвинувачення вважали, що така подія мала місце в дійсності.
Але з таким погодитись неможливо з огляду на наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду кримінального провадження факт нападу на ОСОБА_8 у дворі будинку АДРЕСА_3 категорично заперечував.
Натомість він висунув версію про те, що такий напад на потерпілого був здійснений у під`їзді вказаного будинку.
При цьому під час проведення слідчого експерименту 09 березня 2017 року обвинувачений вказав місце, де, на його думку, був здійснений напад на ОСОБА_8 .
Та ця версія, на відміну від викладеної в обвинувальному акті, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

1. Так, з залученого до матеріалів кримінального провадження висновку експерта № 302 від 03 березня 2017 року вбачається, що на момент огляду в ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя (на лобі зліва крововилив неправильної форми багрово-фіолетового кольору розміром 5 х 3 см.) та травматичної відсутності чотирьох зубів на верхній щелепі; данні тілесні ушкодження утворились внаслідок не менш ніж двох ударних дій тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги та ін., з давністю їх утворення біля 1-2 діб до часу огляду, тобто - можливо 02.03.2017 року.
З роз`яснень експерта під час судового розгляду кримінального провадження вбачається, що така сукупність тілесних ушкодження могла утворитись або - внаслідок падіння з висоти власного зросту на предмет з виступаючою обмеженою контактуючою поверхнею (камінь, бортик тощо), або - внаслідок прямого удару в область обличчя рукою або ногою за умови, коли потерпілий був звернутий обличчям до нападника.
Відомості, що містяться у цих доказах, є отриманими у встановленому законом порядку. компетентними особами та з надійних джерел, які можуть бути перевіреними та на підставі досліджень, проти наукової обґрунтованості яких ніхто не заперечує.

Достовірність цих відомостей ніким не заперечується.

2. З відомостей, що містяться у протоколі огляду місця події - під`їзду будинку АДРЕСА_3 /тобто - саме того місця, на яке вказував обвинувачений ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту/ - вбачається, що:
-одразу після входу до під`їзду розміщується хол розміром 1,5 х 1,5 метри, у якому з права розташовані сходи в кількості 7 штук, що ведуть на верхні поверхи будинку, при підйомі по яких є площадка, на якій розташовані одностулкові двері бурого кольору з врізаним замком;
-під цими дверима на момент огляду знаходився ліхтар у справному стані; на площадці виявлена пластинка в полімерній упаковці з написом "Амброксолу гідро хлорид".
-далі йдуть сходи на верхні поверхи, при цьому на третій сходинці виявлені сліди речовини бурого кольору.
Відомості, що містяться у цій частині протоколу, є отриманими у встановленому законом порядку, належним чином зафіксовані, зокрема - за допомогою фотозйомки. Достовірність цих відомостей також ніким не заперечується.

Ці відомості, вказують про те, що саме на цьому місці - на площадці з одностулковими дверима у під`їзді будинку АДРЕСА_3 - незадовго до огляду відбулось побиття; відомості про те, що у той же час у під`їзді будинку були заподіяні тілесні ушкодження не потерпілому, а ще одній сторонній особі матеріали справи не містять.
Та саме на це місце, як на місце, де, за його версією, був вчинений напад, вказує ОСОБА_6 під час слідчого експерименту 09 березня 2017 року.

3. З залученого о матеріалів кримінального провадження протоколу огляду предмету - куртки, у яку був вдягнений потерпілий під час нападу - від 03 березня 2017 року, та фото таблиці до нього вбачається, що куртка є забрудненою лише з одного боку, її лівий карман є відірваним разом з підкладкою, на її задній частині виявлений слід взуття.

4. З показів потерпілого вбачається, що під час нападу йому був завданий удар в спину, після чого він впав на землю та одразу після падіння відчув, що в нього вибиті коронки, до того ж - одразу після падіння відчув присмак крові у роті; після цього нападники почали його "шарпати", але удари йому не наносили /фонограма судового засідання від 04 червня 2018 року/.
В цій частині покази потерпілого є конкретними, деталізованими, надаються ним послідовно.
До того ж, вони були надані ним у встановленому законом порядку, а саме - у судовому засіданні, перед їх наданням потерпілий був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показів та склав присягу, під час надання показів потерпілим обвинувачені та їх захисники мали можливість реалізувати своє право на його перехресний допит.
До того ж, ці покази узгоджуються із відомостями, що містяться у раніше наведених об`єктивних доказах та логічно доповнюють їх.
За такого у цій частині покази потерпілого суд вважає достовірними.

4. Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження також факт нападу на ОСОБА_8 у дворі будинку АДРЕСА_3 заперечував.

5. До того ж, у своїй заяві від 03 березня 2017 року, тобто - наданій одразу після вчинення злочину - потерпілий ОСОБА_8 зазначав, що добровільно видає коронку з зубів, яка була в нього вибитою 02 березня 2017 року /далі - мовою оригіналу/: "В подъезде моего дома по адресу АДРЕСА_4 "

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд відзначає, що вони узгоджуються між собою та у своїй сукупності утворюють цілісну картину події нападу, у якій кожна дія природно випливає з попередньої та з необхідності тягне послідуючу.
Сукупність цих доказів же посилання органів досудового розслідування та публічного обвинувачення про те, що на ОСОБА_8 був вчинений напад у дворі будинку АДРЕСА_3 спростовує.
Відомостей же про те, що 02 березня 2017 року на ОСОБА_8 було вчинено два напади в двох різних місцях, які різнились між собою за механізмом заподіяння ушкоджень, матеріали справи не містять.

Наведене у сукупності доводить відсутність події злочину (сукупності місця вчинення злочину та способу його вчинення), про який йдеться в обвинувальному акті.

ІІ……На підтвердження обґрунтованості версії, викладеної в обвинувальному акті, прокурор по суті посилається про те. що матеріали справи, як на його думку, доводять факт вчинення злочину відносно ОСОБА_8 спільними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які /спільні дії/ не могли бути вчиненими у під`їзді будинку через недостатність місця для їх вчинення.
Але з правильністю цієї тези погодитись неможливо з огляду на таке.

6. Висуваючи цю тезу, прокурор використовує, як підставу, положення, котре саме потребує доведенню. Тобто, доводячи, зокрема, місце вчинення злочину, користується одразу трьома аргументами, жоден з яких на разі не є доведеним належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема - аргументами про те, що:
1)напад вчинили ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;
2)під час вчинення нападу вони діяли спільно;
3)спільні дії двох осіб у під`їзді будинку не є можливими.
Таким чином прокурор допускається логічної помилки "передбачення підстави" (pеtitio princi pii). Але доказування, що ґрунтується на такій помилці, не може бути підґрунтям вироку по суті справи.

7. Всупереч наведеної тези в цьому випадку вказівки публічного обвинувачення про місце вчинення злочину поза розумним сумнівом спростовані належним чином на підставі належних, допустимих, та здебільшого - об`єктивних доказах.
Висновок суду, як зроблений на підставі таких доказів, поза розумним сумнівом не може бути спростований самими лише міркуваннями, що ґрунтуються на логічній помилці.
В той же час, результати дослідження належних та допустимих доказів, які полягають у хибності висновку за наслідками міркувань, що аналізуються, поза розумним сумнівом доводять хибність самих цих міркувань, зокрема - хибність бодай одного з використаних у них аргументів.

Мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

8. На підтвердження події нападу, що викладена в обвинувальному акті, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення посилаються на покази потерпілого, який дійсно у суді стверджував, що напад на нього був вчинений у дворі будинку, приблизно - за 5 метрів до входу у під`їзд.
Аналізуючи ці покази, суд відзначає також й те, що, як зазначалось вище, потерпілий вказував, що після падіння він повернувся обличчям до нападників, але у цей момент чого жодних ударів нападники йому не наносили; присмак крові він відчув одразу після падіння.
Але ці покази потерпілого суд не може покласти у підґрунтя судового рішення з огляду на таке.

8.1. Так, можливість заподіяння потерпілому усієї сукупності виявлених на його тілі тілесних ушкоджень за обставин, що викладені в цій частині його показів, зокрема - травмування самої лише області зубів за умов падіння на площину, до того ж - з прискоренням - експерт під час судового розгляду кримінального провадження категорично заперечував.

8.2. Окрім висновку експерта, в цій частині покази потерпілого спростовуються й усією сукупністю наведених вище належних, допустимих та достовірних доказів, які узгоджуються поміж собою та відображають цілісну картину подій, кожна обставина у якій є доведеною поза розумним сумнівом об`єктивними доказами та яка різниця від описаною потерпілим у частині, що аналізується.

8.3. При цьому жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження показів потерпілого в частині місця вчинення нападу на нього матеріали справи не містять.

8.4. До того ж, ці покази не можна вважати послідовними, адже, як зазначалось вище, одразу після вчинення нападу на нього потерпілий стверджував інакше, а саме - що напад на нього відбувся саме у під`їзді будинку.
Ця обставина, сукупно із тим, що покази потерпілий змінив зі спливом часу, до того ж - посилаючись про те, що на момент вчинення злочину відносно нього, він був у вкрай нетверезому стані, окрім іншого, вказує про те, що у цій частині покази потерпілого не є наслідком безпосереднього сприйняття ним подій злочину, але - лише результатом зробленого ним аналізу обставин справи.

З огляду на наведене суд вважає що надані потерпілим у суді покази в частині місця вчинення злочину не є достовірними.

9. Прокурор посилається й про те, ніби потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження вказував, що після удару в спину він впав, після чого оглянувся, побачив обвинувачених, та лише тоді отримав удар, від якого втратив коронки зубів.
Але ці посилання прокурора не відповідають дійсності, адже в дійсності у суді потерпілий неодноразово підкреслював, що впав, одразу після падіння в його випали коронки та він відчув присмак крові у роті, й лише після того його почали "смикати" та він почав обертатись до нападників.

10. Надані суду протоколи пред`явлення осіб для впізнання; протоколи затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та документи, що містять відомості про обставини виявлення вилученого в потерпілого майна висновків суду про відсутність події нападу, вказаної в обвинувальному акті /у вказаному в обвинуваченні місці та вказаним в обвинуваченні способом/ не спростовують.

Обґрунтування рішення по суті пред`явленого обвинувачення.

11. Приймаючи рішення по суті справи, суд враховує вимоги частини 1 статті 337 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, зміни лише правової кваліфікації вчиненого діяння.
При цьому зі змісту правової позиції, що викладена у Постанові Верховного Суду від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, вбачається, що зміст обвинувачення полягає у визначенні переліку обставин, що підлягають доказуванню, зокрема - місця та способу вчинення кримінального правопорушення.
Наведене доводить, що суд під час розгляду кримінального провадження не має право встановити місце та спосіб вчинення злочину, які різняться з тими, що наведені в обвинувальному акті.

12. В цьому ж випадку судом встановлено, що місце та спосіб вчинення злочину, які вказані в обвинувальному акті, не відповідають дійсності.
Встановити інші обставини, що характеризують подію злочину, зокрема місце та спосіб його вчинення, як доведено вище, суд не вправі.
Натомість відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 373, пункту 1 частини 1 статті 284 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин суд має, встановивши відсутність події злочину, ухвалити у справі виправдувальний вирок.

Отже, обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за пред`явленим обвинуваченням слід визнати невинуватими та виправдати.

Вирішення питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

13. Під час розгляду, зокрема, цього кримінального провадження відносно ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Але наразі строк дії цього запобіжного заходу сплинув.

Оскільки відповідно до цього вироку обвинувачений ОСОБА_6 виправдовується, підстав для застосування до нього запобіжних заходів є відсутніми.

14. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 26 жовтня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому строк дії цього запобіжного заходу продовжувався неодноразово, востаннє - до 24 березня 2019 року.

Оскільки цим вироком ОСОБА_4 виправдовується, підстави для подальшого застосування відносно нього запобіжного заходу наразі є відсутніми.

За такого обраний відносно цього обвинуваченого запобіжний захід слід скасувати.

15. Відповідно до частини 1 статті 377 Кримінального Процесуального Кодексу України у разі виправдання обвинуваченого, який тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти з зали суду.

Але в цьому випадку, як свідчить повідомлення ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" № 20/1.5-19 від 21 лютого 2019 року, ОСОБА_4 наразі тримається під вартою ще й в зв`язку із розглядом кримінального провадження Заводським районним судом міста Миколаєва, отже - повноваження щодо його звільнення з-під варти під час ухвалення цього вироку у суду відсутні.

З огляду на таке рішення про звільнення ОСОБА_4 з-під варти судом не ухвалюється.

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

В зв`язку з виправданням обвинувачених судові витрати у справі у вигляді витрат на проведення експертизи № 434 від 27 квітня 2017 року у розмірі 618 грн. 50 коп. відповідно до статті 122 КПК України слід здійснити за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються Миколаївському НДЕКЦ МВС України з Державного бюджету України.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Речові докази у справі - 3 коронки з фрагментами зубів та куртку "Giggs Men L", як предмети які зберегли на собі сліди злочину, але в момент вчинення злочину використовувались законно, на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути їх власнику - ОСОБА_8 ..

Речовий доказ у справі - сумку "Metropolis", як предмет кримінального правопорушення, на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути їх власнику - потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ у справі - пляшку з-під пива "Пивоварня № 1 Бочкове", як предмет, який не має ніякої цінності та не може бути використаним за призначенням - на підставі пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України слід знищити.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_13 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

Виправдати ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

Виправдати ОСОБА_10 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 187 Кримінального Кодексу України.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Речові докази у справі - 3 коронки з фрагментами зубів та куртку "Giggs Men L" та сумку "Metropolis" - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ у справі - пляшку з-під пива "Пивоварня № 1 Бочкове" - знищити.

Витрати на проведення експертиз здійснювати за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються Миколаївському НДЕКЦ МВС України з Державного бюджету України.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_14 =

25.02.2019