Категорія:ч.3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, не працює, раніше не судимого,
засуджено:

- за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому визначено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 4961 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одну) гривню 98 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Стягнуто з обвинуваченого в дохід держави судові витрати в сумі 1186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) гривень 44 коп. за проведення товарознавчої експертизи.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішено долю речових доказів.
Вироком ОСОБА_9 визнано винним і засуджено за те, що він 16.08.2017 близько 00 год. 50 хв. у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2 , проник до підвалу № 6, звідки умисно, таємно викрав каркас металевого ліжка, який складається із металевої сітки та двох билець, вартістю 190,83 грн., 2 металеві гирі вагою 6 кг., вартістю 129 грн. кожна, 2 трубчастих радіатора опалення вартістю 159,03 грн. кожен, 10 металевих профілів вартістю по 1,54 грн. кожне, 2 металеві конструкції у вигляді «драбини» висотою 1 м., вартістю 49,25 грн. кожна, 2 металеві конструкції у вигляді «драбини» висотою 2 м., вартістю 114,40 грн. кожна, металеву трубу висотою 2 м., діаметром 25мм., вартістю 68,12 грн., бронзовий кран вартістю 138,83 грн., оцинкований лист бляхи вартістю 16,93 грн., металеву деталь циліндричної форми (сантехнічне коліно) вартістю 18,98 грн., 2 металеві бляхи білого кольору, вартістю 7,70 грн. кожна, світильник на чотири лампи вартістю 50 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1417,85 грн.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, захисник оскаржує вирок суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Не погоджується із призначеним ОСОБА_9 покаранням внаслідок його суворості. Посилається на те, що його підзахисний є особою молодого віку, одружений, має дітей, раніше не судимий, частково визнав вину у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно та неофіційно працевлаштований. Просить призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

У запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_8 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника обвинуваченого, який підтримав апеляцію у повному обсязі та просив її задовольнити, прокурора та потерпілу, які її заперечили і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у приміщення, є правильною та ґрунтується на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку і перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Посилання, наведені в апеляційній скарзі, про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.
При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_9 вчинив злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.
Місцевим судом враховано особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно.
Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, не розкаявся у вчиненому, завдані потерпілій збитки не відшкодував, офіційно не працевлаштований.
Крім того, місцевим судом обґрунтовано взято до уваги думку потерпілої, яка наполягає на суворій мірі покарання, оскільки завдані злочином моральна та матеріальна шкода їй не відшкодовані. А після проголошення вироку судом першої інстанції, обвинувачений висловлював їй погрози, про що вона зазначила і у запереченні на апеляційну скаргу.
Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, призначене обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України і є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, і таким, що не можна визнати суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.
Наведені в апеляції твердження, на думку апеляційного суду, не є підставою для застосування до ОСОБА_9 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2018 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді