Справа № 456/2682/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/147/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого 26.01.2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі та згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2017 р.,

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Згідно ст.71 КК України ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.01.2016 року та призначено йому остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 07 грудня 2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 07.12.2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередньо обраний без змін тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, однак щодо нього вирок не оскаржується.

Згідно вироку суду 12.07.2016 року близько 17:00 години ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_7 , маючи прямий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи як співвиконавці, за допомогою підбору ключів до замків вхідних дверей, незаконно проникли в приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали майно ОСОБА_11 , а саме: золоті та срібні ювелірні вироби, грошові кошти в національній та іноземній валюті, цифрову техніку, парфумерні, галантерейні і дитячі вироби, заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 80469 грн.
Вирок суду першої інстанції в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 оскаржено його захисником адвокатом ОСОБА_9 , яка вважає, що висновки суду в частині винуватості ОСОБА_7 не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт звертає увагу на те, що її підзахисний свою вину у вчиненні злочину як на досудовому слідстві, так і в суді заперечив, пояснивши, що дійсно вдень 12.07.2016 року він у м. Стрию бачився зі своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким недовго розмовляв і вони розійшлися, а пізніше того ж дня ввечері його затримали працівники поліції нібито за підозрою у вчиненні спільно із ОСОБА_10 крадіжки з квартири ОСОБА_11 . На наступний день до нього привели працівників поліції ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вказали, що на місці вчинення злочину бачили, як ОСОБА_7 вискакував із вікна квартири потерпілої, хоча це не відповідає дійсності. У суді ОСОБА_10 ствердив, що вказав на ОСОБА_7 , як співучасника злочину, під тиском правоохоронців. На переконання апелянта, прямих доказів участі ОСОБА_7 у вчиненні квартирної крадіжки з помешкання ОСОБА_11 немає, тому засудження обвинуваченого є безпідставним. З огляду на викладене адвокат ОСОБА_9 просить оскаржуваний вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити.
Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на підтримання поданої апеляційної скарги, позицію прокурора на її спростування, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні суду першої інстанції доказами винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, за який він засуджений, доведена повністю.

Так, із заяви ОСОБА_11 слідує, що 12.07.2016 р. невідома особа протиправно проникла до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки викрала грошові кошти, ювелірні вироби, ноутбук та інші особисті речі (т.2 а.с.90).

Під час огляду місця події, яким являється вищевказана квартира, виявлено та вилучено 7 слідів пальців рук, які згідно протоколу огляду місця події від 12.07.2016 р. було вилучено. Також на місці вчинення злочину знайдено в`язку ключів у кількості трьох штук з брелком (т.2 а.с.91-94). Крім цього, 13.07.2016 р. слідством проведено огляд території, прилеглої до будинку, в якому вчинено крадіжку. На прибудинковій території, навпроти вікон квартири потерпілої ОСОБА_11 , виявлено та вилучено одну шкарпетку світло-сірого кольору та одну шкарпетку білого кольору (т.2 а.с.116, 117).

Згідно висновку експерта №4/1190 від 03.08.2016 р. один із слідів пальців рук, вилучених при огляді місця події в квартирі потерпілої ОСОБА_11 , залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_7 . Також відповідно до висновку експерта №10/332 від 12.08.2016 р. генетичні ознаки клітин на шкарпетці сірого кольору та трьох ключах з брелком, вилучених при огляді місця події, збігаються з ознаками зразка крові ОСОБА_7 (т.2 а.с.130-133, 143-148).

У судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 працівники кримінальної поліції Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області дали стверджувальні показання про те, що 12.07.2016 р. вони особисто бачили, як з вікна квартири на першому поверсі будинку в м. Стрию вийшов ОСОБА_7 , а за декілька хвилин ОСОБА_10 . В подальшому їм стало відомо, що у цьому будинку вчинено крадіжку.

Після затримання у ОСОБА_10 вилучено речі, які були викрадені з квартири потерпілої ОСОБА_11 (т.2 а.с.101-113), а у ОСОБА_7 грошові кошти (т.2 а.с.115). У судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що 12.07.2016 р. у м. Стрию бачився із ОСОБА_7 і останній супроводжував його по місту.

Протоколи слідчих дій, зокрема огляду місця події, висновки експертів досліджувалися судом першої інстанції, оголошувалися в судовому засіданні, тому правильно покладені в основу обвинувального вироку. Обставин, які могли б свідчити про недопустимість здобутих доказів, не встановлено. Що стосується показань працівників поліції ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , то такі є послідовні, надані суду під присягою і після попередження свідків про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань. Підстав для недовіри свідкам немає.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що сукупністю наведених доказів винуватість ОСОБА_7 у вчиненні спільно із ОСОБА_10 крадіжки із проникненням до квартири потерпілої ОСОБА_11 доведена повністю. Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про його непричетність до вчиненого злочину і неперебування на місці події повністю спростовані цими доказами, які вірно оцінені місцевим судом як обрана тактика захисту від пред`явленого обвинувачення. Не знаходять свого підтвердження й застереження захисту про застосування недозволених методів слідства, адже, як встановлено, обвинувачені під час досудового слідства із заявами про тиск на них з боку працівників поліції не зверталися, перевірку з цього приводу не ініціювали. У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_10 відмовився давати показання, відповідно тверджень ОСОБА_7 про тиск правоохоронців на ОСОБА_10 для дачі ним викривальних показів не підтвердив. З огляду на це такі твердження слід вважати безпідставними. Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 грудня 2017 р. щодо ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4