Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року Подільський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003677, яке надійшло від прокурора ОСОБА_5 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Клепачі, Хорольського району, Полтавської області, освіта загальна середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 22.08.2014 вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 152 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25.09.2015 у зв`язку з відбуттям покарання,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України уродженця с. Клепачі, Хорольського району, Полтавської області, освіта загальна середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 раніше судимого 22.08.2014 вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 152 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнився 29.01.2016 р. у зв`язку з відбуттям покарання,

по обвинуваченню обох у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

і

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Клепачі, Хорольського району, Полтавської області, освіта загальна середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

04.06.2016 року приблизно о 02.30 год. ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Кирилівська 127-А поблизу зупинки громадського транспорту «Куренівський ринок» у бік вулиці Сирецької у м. Києві, де побачили раніше незнайомих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . У цей час у них виник умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілих, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я.
З метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи поруч із зупинкою громадського транспорту, вони вступили між собою у попередню змову та розподілили між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_9 та ОСОБА_11 мали підійти до потерпілих та застосувати до них насильство, позбавивши їх можливості захищати своє майно, а ОСОБА_10 мав спостерігати за їх діями та у зручний момент заволодіти майном потерпілих, після чого залишити місце вчинення злочину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підійшли до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які знаходились на зупинці громадського транспорту «Куренівський ринок», а ОСОБА_10 залишився спостерігати за перебігом подій збоку від зупинки. Опинившись поруч із потерпілими, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 розпочав наносити ОСОБА_13 удари руками в область обличчя, а ОСОБА_9 розпочав наносити ОСОБА_12 удари руками в область голови, лівого плеча та ребер. При цьому, завдаючи удари руками та ногами одночасно відносно обох потерпілих, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 не розрахували своєї сили та застосували до них насильство, небезпечне для здоров`я особи, таким чином вчинивши напад з метою заволодіння чужим майном та вийшовши за межі спільної домовленості із ОСОБА_10 .
Одночасно з цим, діючи відповідно до розподілених злочинних ролей у відповідності з первинним умислом, не знаючи, що до потерпілих застосовано небезпечне для здоров`я особи насильство, ОСОБА_10 , переконавшись, що потерпілі не можуть перешкодити йому, діючи з метою заволодіти їхнім майном, схопив рюкзак, який належить ОСОБА_12 , в якому знаходились ноутбук марки «НР» вартістю 6500 гривень, мишка до нього вартістю 100 гривень, навушники «Соні» вартістю 450 гривень, зарядний пристрій до телефону «Самсунг» вартістю 200 гривень, та покинув з ним місце вчинення злочину.
Завдавши тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 переконались, що більше цінних речей у потерпілих немає, з місця вчинення злочину зникли, пішовши у напрямку магазину «АТБ» за адресою м. Київ, вул. Кирилівська 127.
У подальшому вони були виявлені працівниками ДСО разом із потерпілими, а ОСОБА_9 подзвонив ОСОБА_10 , який невдовзі з`явився та вказав місце, де він заховав рюкзак потерпілого ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав та показав, що до цих подій потерпілих не знав, обвинувачених знав підстав обмовляти не має. У червні 2016 року вони були на роботі у м.Києві. Вночі 04.06.2016 року він із друзями ОСОБА_14 і ОСОБА_15 гуляли по вулиці. В цей час вони побачили на зупинці двох потерпілих та вирішили забрати їх речі. За їх домовленістю він із ОСОБА_15 мали відволікти увагу потерпілих та застосовувати силу до потерпілих, а ОСОБА_16 в цей час мав забрати речі потерпілих. Після цього він із ОСОБА_15 зайшли на зупинку і почали наносити двом потерпілим удари, однак не розрахували сили та досить сильно їх побили, хоча домовлялись спочатку, що сильно не будуть їх бити. В цей час ОСОБА_16 забрав речі потерпілих. У подальшому вони втекли. Невдовзі їх затримали працівники поліції та вилучили викрадене майно. Наміру застосовувати насильство небезпечне для життя у них на початку домовленостей із ОСОБА_17 не було, а тому вони вийшли за межі першочергових домовленостей.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України визнав та показав, що до цих подій потерпілих не знав, обвинувачених знав підстав обмовляти не має. У червні 2016 року вони були на роботі у м.Києві. Вночі 04.06.2016 року він із рідним братом ОСОБА_14 і другом ОСОБА_18 гуляли по вулиці. В цей час вони побачили на зупинці двох потерпілих та вирішили їх пограбувати. За їх спільною домовленістю він із ОСОБА_18 мали застосовувати силу до потерпілих, однак не в тому обсязі, який фактично було застосовано, а ОСОБА_16 у цей час мав забрати їх речі. Після цього він із ОСОБА_18 зайшли на зупинку і почали наносити двом потерпілим удари, однак нанесли більш значні, аніж домовлялися тілесні ушкодження.. В цей час ОСОБА_16 забрав речі потерпілих. У подальшому вони втекли. Невдовзі їх затримали працівники поліції та вилучили викрадене майно. Наміру застосовувати насильство небезпечне для життя у них на початку домовленостей із ОСОБА_17 не було.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та показав, що до цих подій потерпілих не знав, обвинувачених знав підстав обмовляти не має. У червні 2016 року вони були на роботі у м.Києві. Вночі 04.06.2016 року він із братом ОСОБА_15 і другом ОСОБА_18 гуляли по вулиці. В цей час вони побачили на зупинці двох потерпілих. В цей час вирішили забрати речі вказаних потерпілих, при цьому домовились про це. За їх домовленістю його брат ОСОБА_19 і ОСОБА_20 мали відволікти потерпілих та застосовувати силу до них, а він ОСОБА_16 у цей час мав забрати речі потерпілих. Вони не домовлялись про застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих. Після цього ОСОБА_20 із ОСОБА_15 зайшли на зупинку і почали наносити двом потерпілим удари. В цей час він, скориставшись цим, зайшов на зупинку і забрав речі потерпілих. У подальшому він втік. Невдовзі їх затримали працівники поліції та викрадене майно вилучили.

Незважаючи визнання вини обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вина ОСОБА_9 і ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю підтверджується наступними доказами, які підтверджують встановлені судом обставини, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_12 , який у суді повідомив, що до вказаних подій він обвинувачених не знав, інший потерпілий є його колегою по роботі. 04.06.2016 р. приблизно о 02.00 год. він разом із ОСОБА_13 перебував за адресою м. Київ, вул. Кирилівська 127-а поблизу зупинки громадського транспорту «Куренівський ринок». Вони викликали таксі та чекали, коли те приїде. В цей час до них підішли два невідомі хлопці, яких вони у подальшому впізнали це були ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та почали наносити їм удари, серед іншого і по голові. Особисто йому наносив удари ОСОБА_9 також він бачив, що інший нападник, яким був ОСОБА_11 , бив його колегу ОСОБА_13 . Після побиття нападники втекли. У подальшому він виявив, що зникли його особисті речі, а саме рюкзак, в якому були ноутбук та інша техніка, гаманець та особисті документи. Особисто він не бачив, коли було викрадено вказаний рюкзак. Вони намагалися викликати поліцію, однак це їм не вдавалося. В цей час повз них проїжджав патруль державної служби охорони, які за їх проханням розпочали переслідування злочинців. Після цього у дворах будинку було виявлено та затримано нападників. У момент затримання майна у нападників не було. У подальшому майно було вилучено у ОСОБА_10 , який не приймав участь у їх побитті.

Показаннями потерпілого ОСОБА_13 який у суді повідомив, що до вказаних подій він обвинувачених не знав інший потерпілий є його колегою по роботі. 04.06.2016 р. вночі він разом із ОСОБА_12 перебував за адресою м. Київ, вул. Кирилівська 127-а поблизу зупинки громадського транспорту «Куренівський ринок». Вони викликали таксі та чекали, коли те приїде. В цей час до них підішли два невідомі хлопці, яких вони у подальшому впізнали це були ОСОБА_9 та ОСОБА_11 та почали наносити їм удари, серед іншого і по голові. Особисто йому наносив удари ОСОБА_11 . Під час нападу останній вимагав передати гроші. Після побиття нападники втекли. У подальшому вони виявили зникнення особистих речей. В цей час повз них проїжджав патруль державної служби охорони, які за їх проханням розпочали переслідування злочинців. Після цього у дворах будинку було виявлено та затримано нападників. У момент затримання майна у нападників не було. У подальшому майно було вилучено у ОСОБА_10 , який не приймав участь у їх побитті.

Показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду показав, що до цих подій він ані потерпілих, ані обвинувачених не знав. В той час він працював у ВДСО Подільського району. В ніч з 3 на 4 червня 2016 року він перебував у складі автопатруля. В цей час на зупинці за адресою АДРЕСА_3 вони побачили двох хлопців, як у подальшому з`ясувалося ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які просили про допомогу. У останніх вони з`ясували, що невідомі хлопці нещодавно їх пограбували. Після цього вони разом із ними почали пошук злочинців і невдовзі неподалік затримали нападників, якими виявились ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , однак при них викраденого майна не було. У подальшому при з`ясуванні останні зізнались про вчинене, а також викрили спільника, якому зателефонували і який невдовзі підійшов до них та приніс викрадені речі. Цим спільником виявився ОСОБА_10 .

Окрім показань обвинувачених, потерпілих та свідків вина ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 також підтверджується наступними дослідженими судом доказами, зокрема.

Протоколами про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, з якого видно, що 04.06.16 ОСОБА_12 та ОСОБА_13 звернулися із заявами до Подільського УП ГУНП в м.Києві про те, що вночі на зупинці за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська невідомі напали на них та застосовуючи насильство заволоділи майном.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 06.06.16, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_11 , як одну з осіб, яка вчинила на нього розбійний напад.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 06.06.16, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_9 , як одну з осіб, яка вчинила на нього розбійний напад.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 05.06.16, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_11 , як одну з осіб, яка вчинила на нього розбійний напад.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 05.06.16, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_9 , як одну з осіб, яка вчинила на нього розбійний напад.

Висновком експерта № 444 тв від 08.08.16, згідно якого ринкова вартість на момент вчинення кримінального правопорушення (04.06.2016 р.) викрадених у потерпілих речей наступна: ноутбук марки «НР» - 6500 гривень; мишки до нього - 100 гривень; навушників «Соні» - 450 гривень; зарядного пристрою до телефону «Самсунг» - 200 гривень.

Протоколом огляду місця події від 04.06.2016 р., згідно якого було оглянуто місцевість за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 127 на якій знаходиться ОСОБА_10 у якого виявлено та вилучено рюкзак, у якому знаходились речі потерпілого ОСОБА_12 .

Протоколом огляду місця події від 04.06.2016 р., згідно якого було оглянуто місцевість за адресою: м.Київ, вул. Кирилівська, 127 на якій знаходиться ОСОБА_11 неподалік якого виявлено та вилучено гаманець та ключі.

Протоколом огляду місця події від 04.06.2016 р., згідно якого було оглянуто зупинку громадського транспорту, де обвинувачені ОСОБА_9 і ОСОБА_11 вчинили розбійний напад на потерпілих. Під час огляду зафіксовано сліди бурого кольору, що підтверджує факт нанесення саме на цій зупинці тілесних ушкоджень потерпілим.

Протоколом перегляду відеозапису від 19.08.2016 р., згідно якого було оглянуто диск із відеозаписом, на якому зафіксовано як обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 перед вчиненням злочину домовляються про його вчинення. Після цього обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли на зупинку, а через деякий час обвинувачений ОСОБА_10 перехилився за зупинку та схопив рюкзак і з ним тікає, а потім від зупинки також йдуть ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Речовим доказом: диском, який переглянутий у судовому засіданні, на якому є відеозапис, на якому зафіксовано як обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 перед вчиненням злочину домовляються про його вчинення. Після цього обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли на зупинку, а через деякий час обвинувачений ОСОБА_10 перехилився за зупинку та схопив рюкзак і з ним тікає, а потім від зупинки також йдуть ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2016 р., у якому зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_10 на місцевості розповів про обставини вчинення ним разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 злочину по відношенню до потерпілих.

Висновком експерта № 1465 від 06.06.16, згідно якого у потерпілого ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження, які класифіковані, як легкі тілесні ушкодження - синці та крововилив, та легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - забійна рана.

Висновком експерта № 1475 від 23.08.16, згідно якого у потерпілого ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження, які класифіковані, як легкі тілесні ушкодження - садна, та легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я закрита травма носа у вигляді перелому кісток зі зміщенням уламків.

Висновком судово-психіатричної експертизи №317 від 08.05.2018 р., згідно якого ОСОБА_11 на будь-який психічний розлад не страждав (не страждає) і є осудним.

Висновком судово-психіатричної експертизи №303 від 26.04.2018 р., згідно якого ОСОБА_9 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення виявляв ознаки легкої розумової відсталості, однак був осудним, як на момент вчинення інкримінованого правопорушення, так і на момент проведення експертизи. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Висновком судово-психіатричної експертизи №372 від 07.06.2018 р., згідно якого ОСОБА_10 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення виявляв ознаки легкої розумової відсталості, однак був осудним, як на момент вчинення інкримінованого правопорушення, так і на момент проведення експертизи. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінюючи у сукупності всі надані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Також суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з застосуванням насильства, що є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім цього, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особи винних, які, характеризуються посередньо, ОСОБА_9 і ОСОБА_11 раніше судимі та відбували реальні терміни покарання, а ОСОБА_10 раніше не судимий, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 перебувають на обліку у психіатра, однак, як встановлено в ході експертизи є осудними, останні не перебувають на обліку у нарколога, а ОСОБА_11 перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак згідно висновку експертизи є осудним, та не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 суд визнає щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , згідно п.1 ч.1 ст.67 КК України суд визнає рецидив злочинів. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 суд не встановив.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкціями ч. 2 ст. 187 та ч.2 ст.186 КК України, на думку суду, зможе виправити обвинувачених та попередити вчинення ними нових злочинів.

З урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особи винних та їх роль, яку вони виконували під час вчинення злочину, зокрема, що ОСОБА_10 безпосередньо не застосував насильство та раніше не судимий, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_9 і ОСОБА_11 можливі лише при відбутті реального терміну покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України. Що ж стосується ОСОБА_10 , то враховуючи те, що він безпосереднього насильства щодо потерпілих не вчиняв, його молодий вік (на час учинення інкримінованого злочину йому виповнилося лише 18 років), те, що він раніше не судимий, а тому суд вважає, що виправлення останнього можливе без реального відбуття покарання і з застосуванням положень ст.75 КК України, а тому його слід звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.

Також суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинувачених в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання з 04.06.16 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі..

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з моменту затримання з 04.06.16 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі..

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 146 грн. 50 коп. з кожного.

Речові докази майно, яким заволоділи під час розбійного нападу обвинувачені і яке перебуває на зберіганні у потерпілих, а також у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП у м.Києві повернути останнім; штани, які належать ОСОБА_11 та зберігаються у камері зберігання речових доказів Подільського УП ГУНП у м.Києві повернути ОСОБА_11 .

На вирок до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченими, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1