Справа № 390/686/19
Провадження № 1-кп/390/265/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ? ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ? ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 25.02.2019, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 14.02.2011 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 21.10.2013 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок переглянуто Апеляційним судом Кіровоградської області та направлено справу на новий судовий розгляд. 21.08.2014 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.263 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 30.01.2019 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кіровограда, українка, громадянка України, з професійно-технічною освітою, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого п. п.4,12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
06.05.2019 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 07.05.2019 призначено підготовче судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та просили змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики не конкретні та належним чином не обґрунтовані. Зазначили, що обвиунвачений має постійне місце проживання, до затримання працював по договорам.
Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_9 заперечували щодо продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що ризики не конкретні та належним чином не обґрунтовані. Також зазначили, що обвинувачена до затримання проживала за місцем прописки разом із співмешканцем ОСОБА_6 , неофіційно працювала в кафе барменом.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що клопотання прокурора обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (обвинувачених).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого є смерть людини, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь, дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини та ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
Також суд вважає необхідним продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, наслідком якого є смерть людини, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки її діянь, дані обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена може вчинити нові злочини та ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить її належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Враховуючи вищевикладене та обставини даного провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість їх ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим на 60 днів.

На підставі ст.ст.128, 176, 177, 181, 183, 184, 194, 196, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 год. 00 хв. 20 травня 2019 року до 15 год. 00 хв. 18 липня 2019 року.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 год. 00 хв. 20 травня 2019 року до 15 год. 00 хв. 18 липня 2019 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та їх захисникам, прокурору та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала не оскаржується.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1