УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , захисника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 04.04.2019, у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою у порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 04.04.2019, у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року.

Скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 04.04.2019 року ним було подано на адресу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України клопотання від 04.04.2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року.

Однак, станом на день звернення зі скаргою до суду, уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні №0005079 його клопотання не розглянуто, відповіді на клопотання не надано, про результати розгляду клопотання не повідомлено.

У зв?язку із допущеною прокурором бездіяльністю, яка полягає у не розгляді його клопотання від 04.04.2019 року, просить зобов`язати останнього розглянути таке клопотання та про результати його розгляду повідомити у спосіб, визначений КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити з підстав у ній наведених. Зазначив про те, що клопотання ОСОБА_4 станом на день розгляду скарги не розглянуто у порядку, визначеному ст. 220 КПК України. Разом з тим, захисник повідомив, що прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 розглянув клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про здійснення слідчо-оперативних заходів як звернення громадян та відмовив у його задоволенні, при цьому в порушення вимог ст. 220 КПК України не виніс письмову постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Прокурор Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або інший уповноважений прокурор в судове засідання не з?явився. Про час та дату судового розгляду Генеральна прокуратура України була повідомлена завчасно та належним чином.

Разом з тим, неявка в судове засідання представника суб?єкту, бездіяльність якого оскаржується, відповідно до вимог ч.3 ст. 303 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 01.04.2019, у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, за відсутності прокурора ОСОБА_5 або іншого уповноваженого прокурора.

При цьому слідчому судді через канцелярію суду було подано заперечення прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 щодо задоволення скарги. Так, прокурор вважає, що скарга не містить належних і достатніх мотивів та підстав для її розгляду саме Шевченківським районним судом м. Києва у зв?язку із недотриманням принципу підсудності. Дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м.Києва.

Відповідно до Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань є центральним органом виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність з метою запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування злочинів, віднесених до його компетенції.

Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне бюро розслідувань зареєстроване за адресою: 01008 м. Київ, вул. Грушевського, 12/2.

Разом з тим, на офіційному сайті Державного бюро розслідувань зазначена адреса місця розташування вказаного органу за адресою: м.Київ, вул. Петлюри 15, така ж адреса зазначена і для листування, а також звернення громадян.

Крім того, як зазначено на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, керівництво веде особистий прийом громадян також за адресою: м.Київ, вул. Петлюри 15.

Виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст.201, ч. 3 ст. 244), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналогічна правова позиція викладена у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-538/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно якого судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Отже, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду інших клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, у тому числі й скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Такої ж позиція щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м.Києва, дотримується Київський апеляційний суд (провадження № 11-сс/824/1430/2019, № 11-сс/824/1229/2019, № 11-сс/824/1180/2019, 11-сс/824/1139/2019, 11-сс/824/887/2019).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 04.04.2019, у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, Шевченківському районному суду м.Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Доводи прокурора ОСОБА_6 , яка входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року щодо непідсудності зазначеної скарги слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва з огляду на те, що досудове розслідування завершено, а отже кримінальне провадження вже не перебуває у провадженні органу досудового розслідування не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Так, як вбачається зі змісту заперечень прокурора, 29.12.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року завершено, на даний час триває процедура надання доступу стороні захисту до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

За змістом п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Згідно п.5 ч.1 ст. 3 цього Кодексу досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, станом на час розгляду вказаного клопотання зі змісту наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що фактично прийнято рішення про завершення досудового розслідування та сторонам надано доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Разом з тим у розпорядженні слідчого судді відсутні відомості про закриття кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зазначеному кримінальному провадженні, тобто відсутні відомості про закінчення досудового розслідування.

Таким чином, оскільки досудове розслідування як стадія кримінального провадження на цей час не закінчена, а тому слід дійти висновку, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а саме Державне бюро розслідувань, тобто слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_4 , Державним бюро розслідувань проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року щодо ОСОБА_4 за ознаками злочинів, передбачених ст.257, ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п. 6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, п.п. 6, 11, 12, 13 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.146, ч.3 ст.27, ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, ст.348 КК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

04 квітня 2019 року ОСОБА_4 звернувся до прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 з клопотанням від 04.04.2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно листа прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 від 24.04.2019 №10/4/2-232/5-18, останнім було розглянуто серед інших клопотання підозрюваного ОСОБА_4 від 04.04.2019 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0005079 та фактично відмовлено у його задоволенні.

Разом з тим, такий спосіб вирішення клопотання підозрюваного ОСОБА_4 не відповідає порядку розгляду клопотань, визначеному ст. 220 КПК України, а отже слідчий суддя приходить до висновку, що таке клопотання підозрюваного не було розглянуто відповідним чином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або іншого уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 04.04.2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання від 04.04.2019, у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року задовольнити.

Зобов`язати прокурора Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 або іншого уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, розглянути клопотання ОСОБА_4 від 04.04.2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0005079 від 28.06.2014 року, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 17 травня 2019 року о 08 год. 20 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1