БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУДЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/201/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Борзни клопотання прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 від 21.02.2019р. про звільнення від кримінальної відповідальності в рамках кримінального провадження №0000037 від 23.04.2018р. щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове місто Старосамбірського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна вища, одруженого, має 2-х малолітніх дітей, працюючого заступником директора з економічних питань Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України», раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212-1 КК України ОСОБА_4 , підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-1 КК України. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 , працюючи з 14 вересня 2016 року заступником директора з економічних питань Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного сходу Національної академії аграрних наук України» та будучи службовою особою підприємства, на яку згідно п.3, 6 ст.8, п.1 ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 ст.16 ПК України покладено відповідальність за організацію бухгалтерського і податкового обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджету та державних цільових фондів згідно з законодавством України, діючи умисно, всупереч загальнодержавним інтересам, порушуючи вимоги чинного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в період з 20.10.2016р. по 21.01.2019р. умисно ухилився від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 2963120,20 грн, що призвело до фактичного ненадходження до фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування коштів у великих розмірах ( ОСОБА_4 застосував у фінансово-господарській діяльності підприємства схему ухилення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом непогашення поточних нарахувань та збільшення заборгованості по сплаті даного внеску). Однак, в подальшому в ході досудового розслідування було встановлено, що ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України» в період з 23.04.2018р. по 15.02.2019р. в повному обсязі відшкодувало збитки, заподіяні несплатою у період з 20.10.2016р. по 21.01.2019р. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, шляхом перерахування грошових коштів в сумі 2963120,20 грн.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні внесене клопотання підтримав та просив його задовольнити з вищевказаних підстав, оскільки до пред`явлення ОСОБА_4 про підозру ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України» повністю погасило збитки від несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, так як ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України» повністю відшкодувало збитки; він своїми коштами участі в погашенні вказаних збитків не приймав, так як гроші сплачувало саме підприємство.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч.2 ст.286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

За змістом положень п.1 ч.2 ст.284, ст.285-288 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ч.4 ст.212-1 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона до притягнення до кримінальної відповідальності сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також відшкодувала шкоду, завдану фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування їх несвоєчасною сплатою (штрафні санкції, пеня).

Згідно з положеннями п.14 ч.1 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, ч.4 ст.212-1 КК України передбачає спеціальний вид звільнення особи від кримінальної відповідальності лише за умови, коли винна особа до повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.212-1 КК України, сплатила єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування чи страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також відшкодувала шкоду, завдану фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування їх несвоєчасною сплатою (штрафні санкції, пеня).
Тобто, сплатити вказані кошти повинна саме винна службова особа як суб`єкт злочину (ст.18 КК України), а не саме підприємство, яке має заборгованість;суб`єкт злочину повинен або самостійно сплатити за підприємство відповідний внесок, а також штрафні санкції, пеню, або перерахувати ці кошти на рахунок підприємства для подальшої сплати останнім заборгованості.

Таке тлумачення суду узгоджується з висновками, викладеними в рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема в ухвалі від 20.12.12р. по справі №5-5787км12; ухвалі від 14.02.13р. по справі №5-233км13; ухвалі від 05.03.13р. по справі №5-5963км12; ухвалі від 13.03.14р. по справі №5-8192км13, які хоча й стосуються звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України, проте є тотожними звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212-1 КК України.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих прокурором матеріалів, 19 лютого 2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-1 КК України, а саме: своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 2963120,20 грн, яка більш ніж у три тисячі разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тому є значним розміром, вчиненим службовою особою підприємства. ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.212-1 КК України.

Водночас в клопотанні прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності вказано, що несплачена підозрюваним сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в 2963120,20 грн є великим розміром, хоча з огляду на зміст диспозиції ст.212-1 КК України поняття «значний» і «великий» розмір є нетотожними та істотно впливають на правову кваліфікацію кримінального правопорушення відповідно ч.1 ст.212-1 КК України чи ч.2 ст.212-1 КК України.

Також в клопотанні прокурорапро звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності зазначено, що він є службовою особою ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України», на яку згідно п.3, 6 ст.8, п.1 ст.11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп.16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 ст.16 ПК України покладено відповідальність за організацію бухгалтерського і податкового обліку.

Однак, системний аналіз зазначених норм законів вказує на те, що такий обов`язок та відповідальність покладається на платника податків, уповноважений орган (посадову особу), який здійснює керівництво підприємством або власника відповідно до законодавства та установчих документів.

Разом з тим, ОСОБА_4 займає посаду заступника директора з економічних питаньДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України», тобто не є його керівником, тоді як прокурором не надано суду жодних доказів (установчі документи, посадові обов`язки, тощо) про наявність у підозрюваного статусу службової особи, до повноважень якого входило б виконання наведених у клопотанні обов`язків та відповідальності.

Крім того, з наданих матеріалів кримінального провадження, змісту клопотання прокурора та пояснень учасників процесу в судовому засіданні слідує, що заборгованість та штрафні санкції з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 2963120,20 грн були сплачені ДП «ДГ «Іванівка» ІСГПС НААН України», а не ОСОБА_4 як суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-1 КК України, й ОСОБА_4 в цьому ніякої матеріальної участі не приймав.

Відповідно до ч.4 ст.288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212-1 КК України є необгрунтованим і не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим його слід повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ч.2, 4 ст.212-1 КК України, ст.284-288, 314, 369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 від 21.02.2019р. про звільнення ОСОБА_4 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-1 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212-1 КК України відмовити.

Дане клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1