Справа № 352/2526/18
Провадження № 1-кс/352/243/19
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 березня 2019 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , без постійного місця поживання, неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 надійшло до суду «26» березня 2019 р.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника,-

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000591 від 08.12.2018 р. відповідає вимогам ст.184 КПК.

Підозрюваний ОСОБА_3 з`явився у судове засідання.

Підозрюваний отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується його особистим підписом у клопотанні.

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні умисних дій, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, а саме у тому, що 08.12.2018 р. близько 16 год. 10 хв. він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов у с. Черніїв Тисменицького району Івано-Франківської області, де за допомогою каменя розбив вікно та проник у приміщення будинку ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні будинку, а саме в спальній кімнаті, ОСОБА_3 вирішив викрасти речі, які він побачив на підлозі, а саме: куртку червоного кольору із маркування «Ааctiue», бувшу у вжитку, подовжувач із кабелем в ізоляції жовтого кольору, довжиною 34,91 м. разом із котушкою чорного кольору, клітчасту сумку білого, синього та червоного кольорів, які поклав у клітчасту сумку та продовжив пошук майна. У цей момент ОСОБА_3 побачив ОСОБА_8 (сусіда ОСОБА_7 ), який, помітивши його протиправні дії, попросив повернути викрадене, почав наздоганяти останнього. ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, з метою подолання фізичного опору зі сторони ОСОБА_8 відштовхнув останнього та через розбите вікно залишив будинок. У зв`язку з чим свої злочинні дії ОСОБА_3 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, не розпорядився викраденим майном і залишив його неподалік від будинку ОСОБА_7 , а сам з місця вчинення злочину втік. ОСОБА_3 намагався викрасти майно ОСОБА_7 на загальну суму 387 грн. 26.03.2019 р. ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України. Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки йому відоме місце проживання останніх, та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні не погодились на застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, підозрюваний визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину.

Приходжу до висновку про обгрунтованість клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого неправомірного діяння, вагомості наявних доказів, тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 ; достатності підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор; це стосується, зокрема, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_3 раніше судимий 30.03.2016 р. за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, яке не відбуте, а також 07.12.2017 р. ОСОБА_3 Івано-Франківським ВП ГУНП в Івано-Франківській області повідомлено про підозру за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, 26.09.2018 обвинувальний акт щодо нього направлено до Івано-Франківського міського суду; недостатності застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявному ризику, - приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання.

При цьому враховую, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, зв`язків з матір`ю не підтримує, не має постійного місця проживання, бомжує, не працює.
До підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти доведеному ризику.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою слід обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 18 год. 00 хв. 26 березня 2019 р.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин інкримінованих неправомірних дій, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, обставини інкримінованих йому неправомірних дій, вважаю за необхідне визначити йому заставу у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.01.2019 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн.), що становить 76840 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Відповідно до ч.4 ст.202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 176-178, 183-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12 строком на 60 днів, тобто до 18 год. 00 хв. 24 травня 2019 року.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 76840 (сімдесят шість тисяч вісімсот сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № 2265 ТУ ДСА України у Івано-Франківській області , банк одержувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1