КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 14 серпня 2018 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1;

- жорсткий диск S/N WCC0S0252693;
-MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7.
В ухвалі слідчий суддя вказав, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане майно є доказом злочину матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його знищення, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2019 року, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт зазначеного майна відмовити та зобов`язати старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 повернути арештоване майно.

Щодо строку апеляційного оскарження, представник зазначає, що розгляд клопотання відбувся без повідомлення власника майна, належним чином завірену копію ухвали від 17 серпня 2018 року власник майна отримав від старшого слідчого слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 лише 29 січня 2019 року.
В свій апеляційні скарзі представник посилається на те, що після проведеного обшуку приміщення, вилучення вищезазначеного майна та складення протоколу, адвокатом ОСОБА_7 , представником свідка ОСОБА_8 , було складено письмові зауваження у вигляді додатку № 1 до протоколу обшуку від 14 серпня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000069 від 12 березня 2018 року.
Зазначені у додатку № 1 до протоколу обшуку від 14 серпня 2018 року зауваження являються підставами про визнання цього Протоколу недопустимим доказом, що на думку апелянта, було підставами про відмову у накладенні арешту на майно.
Апелянт вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не зазначалося про вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку у вигляді - технічного пристрою IPAD serial: DMPVF3C5J2D1; жорсткого диску S/N WCC0S0252693; МАСВООК S/N: C2VG698VDRJ7.
Під час оформлення протоколу обшуку слідчими не зазначено з якою метою вилучаються вищезазначені технічні пристрої, що є грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства (ст. 234 КПК України).
Представник вказує, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 має статус свідка.
Також посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу слідчого судді від 17 серпня 2018 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, власник майна отримав копію зазначеної ухвали лише 29 січня 2019 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Що стосується безпосередньо апеляційних скарг, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, прокурорами Київської місцевої прокуратури № 6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000069 від 12 березня 2018 року, за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. Досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження здійснюється слідчим відділом РКП № 6 СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві.
В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що відповідно до повідомлення ОУ ДПІу Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від 01.03.2018 №604/9/26-55-21-04 службові особи службові особи ТОВ «Ліберті Бізнес Альянс» (), шляхом відображення в податковому обліку фінансово-господарських відносин з ТОВ «Джойн Трейд»» (), ТОВ «Делсеф Трейд» (), ТОВ «Сеплай Солюшнз Юей» (), ТОВ «Голден Нате» () протягом 2017 року умисно ухилились від сплати податків на суму 4 106 627,96 грн., що спричинило ненадходження до Державного бюджету коштів в особливо великих розмірах.

В ході розслідування даного кримінального провадження до СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві від ОУ ДНІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 24.04.2018 №394/2655_21-04 надійшла інформація, згідно якої в ході оперативного супроводження вказаного кримінального провадження встановлено, що протягом 2017 року ТОВ «Ліберті Бізнес Альянс» здійснювало імпортні операції та придбання імпортних товарів на митній території України від наступних підприємств, а саме: ТОВ «Сістем Електрік Солюшнз» (), ТОВ «Стар Ентерпрайс» (), ТОВ «Будтраст ЛТД» (), ТОВ «Едванс Трейд» () та в період 2017-2018 років імпортована продукція ТОВ «Ліберті Бізнес Альянс» та придбана імпортована продукція у підприємств постачальників, реалізовувалась кінцевим споживачам за готівкові кошти без відображення у податковому та бухгалтерському обліку підприємства на території Одеської, Кіровоградської, Запорізької, Київської областей та м. Києва.
В подальшому фігуранти злочинної схеми з метою ухилення від сплати податків у документах бухгалтерського та податкового обліку ТОВ «Ліберті Бізнес Альянс» відображали операції по реалізації імпортованої та придбаної продукції у підприємств постачальників для підприємств з ознаками фіктивності, в тому числі: ТОВ «Джойн Трейд» (), ТОВ «Делсеф Трейд» (), ТОВ «Сеплай Солюшнз Юей» (), ТОВ «Голден Нате» (), які в подальшому сприяли формуванню податкового кредиту з ПДВ в ланцюгу постачання підприємствам реального сектору економіки, за рахунок проведення безтоварних фінансово-господарських операцій та формування схемного податкового кредиту
Досудовим слідством встановлено, що головним організатором вищевказаної схеми є гр. ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснює ведення бухгалтерського обліку, розподіляє обов`язки серед митних брокерів, дає вказівки бухгалтерам та фінансистам, веде перемовини з організаторами інших кримінальних схем. Одним із співорганізаторів вказаної незаконної злочинної схеми є гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 функції якого полягають у підробці документів, які подаються до митних органів на розмитнення товарів, також останній домовляється з працівниками митниці щодо не проведення митного огляду імпортованих товарів.
14 серпня 2018 року під час проведення обшуку, на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.08.2018 у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 (за фактичним місцем проживання ОСОБА_8 ), виявлено та вилучено технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1, жорсткий диск S/N WCC0S0252693, МАСВООК S/N: C2VG698VDRJ7.
15 серпня 2018 року прокурор Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 14 серпня 2018 року під час проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1; жорсткий диск S/N WCC0S0252693; MACBOOK S/N: C2VG698VDRJ7.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2019 року зазначене клопотання було задоволено та накладено арешт на вказане майно.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Під час розгляду апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000069, про накладення арешту на зазначене майно, яке вилучене за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя, як вбачається з матеріалів провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку про накладення арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховання, знищення або спотворення майна з метою уникнення відповідальності.

Такі висновки слідчого судді цілком доведені матеріалами провадження, специфікою обставин вчинення та розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій. Арештоване майно з великою вірогідністю може бути доказом злочину, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме постановою старшого слідчого в ОВС шостого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_10 від 15 серпня 2018 року про визнання його речовим доказом (а.с.87-88). Метою ж арешту майна є забезпечення кримінального провадження, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_8 з потребами кримінального провадження.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання апелянта на те, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 має статус свідка, не спростовують висновків слідчого судді, про наявність законних підстав для накладення арешту на майно.
Інші доводи на які посилається автор апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422, 379 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження на ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене 14 серпня 2018 року під час проведення обшуку на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07 серпня 2018 року у справі №757/38053/18-к, в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

- технічний пристрій IPAD serial: DMPVF3C5J2D1;

- жорсткий диск S/N WCC0S0252693;
-MACBOOKS/N: C2VG698VDRJ7- залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1377/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1