пр. № 1-кс/759/5823/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000192 від 10.10.2018 року,

В С Т А Н О В И В:
До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000192 від 10.10.2018 року, обґрунтовуючи його тим, що досудовим розслідуванням вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , раніше не судимий.

Так, ОСОБА_5 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, 06.09.2018 року, перебуваючи на території Олександрівської клінічної лікарні м. Києва, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 39/1, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , завдавши останньому велику матеріальну шкоду.

10.12.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК УкраїниОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

З огляду на вказане, враховуючи особу, що підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, прокурор просив вказане клопотання задовольнити, зазначаючи, що в даному випадку існують декілька ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, може продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки, ОСОБА_5 не працює, не навчається, неодружений, постійного джерела доходу немає, може впливати на свідків та потерпілого, може знищити, відчужити, передати іншим особам речові докази, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих чинників та можливість ухилення останнього від слідства і суду, а також подовжувати свою злочину діяльність.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення заперечував. Суду пояснив, що із потерпілим ОСОБА_7 він мав усну домовленість згідно якої він мав знайти для нього автомобіль за належними технічними параметрами, який би ОСОБА_7 зміг би купити. На виконання такої, він знайшов автомобіль марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , який було заявлено в продаж через мереж інтернет, після візуального огляду якого було вирішено купити ОСОБА_7 , який і передав йому гроші у розмірі 16 600 тисяч доларів, які він відразу передав власнику цього автомобіля ОСОБА_8 після чого у приватного нотаріуса було оформлено генеральне доручення, за яким в подальшому вони мали здійснити перереєстрацію авта в органах МРЕО. Проте, цього не сталося, оскільки в МРЕО йому та ОСОБА_7 повідомили, що таке авто з перебитими номерами, а тому зареєстроване за ним бутине може. В подальшому, на прохання ОСОБА_7 , він намагався знайти осіб, які б все ж таки здійснили таке оформлення авта, аж поки на дорозі його не підрізали на чорній машині, і не забрали у нього це авто, залякавши. Повідомляти про цей факт правоохоронним органам він боявся, та вважав, що це має зроьити власник авта ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечив причетність його підзахисного до вчинення вказаного кримінального порушення, просив за можливе застосувати до його підзахисного засіб забезпечення у вигляді особистого зобов"язання або нічного домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.
Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, 10.12.2018 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, наявність якого, обґрунтовано та підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10.12.2018 року, копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 24.10.2018 року, яка у своїх свідченнях підтвердила фактичний продаж свого автомобіля за раніше обумовлену суму, через оформлення довіреності на ім"я раніше не знайомої їй особі; копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.11.2018 року,який вказував, що підбором авта для його купівлі займався саме ОСОБА_5 , гроші ним передавалися на купівлю цього автомобіля також ОСОБА_5 , до нотаріуса для оформлення авта його віз також ОСОБА_5 , який радив йому спочатку оформити довіреність, а потім реєструвати авто та який потім взяв у нього належний йому автомобіль, щоб у передбачений законом спосіб зареєструвати в МРЕО та не повернув, пропавши із зв"язку із ним; копією заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального корупційного правопорушення від 09.10.2018 року, матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При розгляді вказаного клопотання, суд бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, який відносяться до категорії особливо тяжкогозлочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцять років із конфіскацією майна або без такої.Враховується і те, що підозрюваний не працює, а тому відповідно не має джерел заробітку, сім"ї, дітей немає, що дає підстави вважати на існування реальної загрози та можливість уникнення останнього від слідства і суду, впливати на свідків, потерпілого, оскільки, відсутні соціально-стримуючі чинники для цього.

Проте, поруч із зазначеним суд враховує і те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації в АДРЕСА_1 , що дає підстави суду розглянути можливість застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу, який би відповідав меті його призначення.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В силу ч.1 ст. 183 та ч. 1 ст. 194 КПК України існування таких ризиків мають бути не тільки вказані, але й доведені так само, як доводи в частині не можливості застосування до підозрюваного більш м`якого заходу запобігання вказаним ризикам, тоді як в даному випадку такі в достатній мірі не надано слідчому судді. Доводи неможливості застосування більш м`якого засобу забезпечення ненаведені прокурором взагалі.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, при розгляді вказаного клопотання, суд бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання та відповідну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженим не був, що загалом, свідчить про можливість застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, такий захід з огляду на встановлені обставини та з огляду на особу підозрюваного буде адекватним та достатнім задля забезпечення мети застосування таких.
Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, Київської місцевої прокуратури № 8 та суду за першою вимогою;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20-00 год. вечора до 08-00 год. наступного ранку;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками визначених по вказаному кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000192 від 10.10.2018 року;
- здати на зберігання слідчому Слідчого відділу Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000192 від 10.10.2018 року свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Строк дії цієї ухвали два місяці, тобто до 07 лютого 2019 року включно.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя
Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено 12.12.2018 року

о «____» год. «____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

________________________ ОСОБА_5