Справа № 183/3091/18
№ 1-кп/183/404/19

У Х В А Л А
04 лютого 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
30 травня 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 , злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 оскільки на його думку, підсудність кримінального провадження встановлена вірна, а обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, яка дислокується в АДРЕСА_1 , який входить в межі територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду, дане кримінальне провадження є підсудним даному суду.
Згідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, дійсно передбачене засіданні повернення обвинувального акту прокурору в підготовчому судовому.
Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором, в тому числі, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України.
В обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, міститься, як виклад фактичних обставин, так і формулювання обвинувачення з зазначенням правової кваліфікації. Разом з тим, відсутність фактичної об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурора, оскільки в підготовчому судовому засіданні, суд позбавлений можливості надавати оцінку будь-яким доказам по справі та тлумачити обставини, які викладені в обвинувальному акті, а наявність процесуальних порушень під час досудового розслідування, на які посилався адвокат, не можуть бути прийняті судом, як належні правові підстави для повернення обвинувального акта прокурору. Крім того, відповідно до ст. 338 КПК України прокурор, має можливість змінити висунуте обвинувачення, а тому аналізуючи викладене, суд, вважає, що в задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20,42,55, 291, 314, 315 КПК України, ст.ст. 59,63, 120 Конституції України, суд,-
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1