ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/460/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №646/5552/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року, по скарзі адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000831 від 31.07.2017 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0000831 від 31.07.2017 року. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу в повному обсязі, а саме: скасувати постанову прокурора ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про скасування повідомлень про підозру, виключення записів з ЄРДР, скасування постанови про оголошення у розшук та скасування розшуку, закриття провадження та скасування арештів на майно; скасувати повідомлення про підозру від 12.04.2017 року, повідомлення про нову підозру від 21.07.2017 року; зобов`язати прокурора ОСОБА_6 виключити записи з ЄРДР; скасувати постанову про оголошення ОСОБА_8 у розшук від 14.04.2017 року; зобов`язати прокурора ОСОБА_6 виключити записи про розшук ОСОБА_8 з усіх баз даних; зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України; зобов`язати прокурора скасувати арешт квартири, яка належить ОСОБА_9 ; зобов`язати прокурора скасувати арешт автомобілю належного ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що незважаючи на вказівку, що положення п.п. 11-27, 45 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 Закону, яким були внесені зміни до КПК України, не мають зворотної дії в часі, не відповідають вимогам верховенства права та конституційним гарантіям. На переконання захисника вказані норми визначають порядок кримінального провадження, однак створюють колізію, оскільки суперечать ст. 5 КПК України, яка в даному випадку є спеціальною. Зазначає, що постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту є необгрунтованою, оскільки прокурор прийняте рішення вмотивував тим, що на даний час кримінальне провадження зупинене через розшук підозрюваного. Проте, як зазначає захисник, вказане не відповідає дійсності, оскільки судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_8 не було вручене повідомлення про підозру у відповідності з вимогами КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного і не може бути оголошений у розшук. Крім того, судовим рішенням встановлено порушення процедури здійснення спеціального досудового розслідування. Посилання прокурора про направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_8 до суду є неправильним, оскільки обвинувальний акт повернуто прокурору.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено зі змісту скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої до слідчого судді, заявник, посилаючись на те, що ОСОБА_8 належним чином не було повідомлено про підозру, він не має процесуального статусу підозрюваного, не може у зв`язку з цим перебувати у розшуку, обвинувальний акт у кримінальному провадженні повернуто прокурору, оскільки відсутні докази повідомлення останнього про розпочате стосовно нього кримінальне провадження та вручення належним чином повідомлення про підозру, просила скасувати оскаржувану постанову прокурора. Крім того, захисник вказала, що судовим рішенням встановлено, що прокурором не доведено, що ОСОБА_8 переховується від органів суду та йому відомо про порушене стосовно нього кримінальне провадження і здійснення спеціального досудового розслідування. Посилалася на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплив, а оскільки про підозру нікому не повідомлено, кримінальне провадження підлягає закриттю. Враховуючи зазначене вважає, що існують підстави для скасування арешту майна.

Слідчий суддя не встановив підстав для прийняття до розгляду вказаної скарги адвоката ОСОБА_7 , оскільки вимоги цієї скарги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, їх оскарження не передбачене КПК України.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки такий висновок відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Звертаючись до слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в пункті третьому прохальної частини скарги просила скасувати постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про скасування повідомлень про підозру, виключення записів з ЄРДР, скасування постанови про оголошення у розшук та скасування розшуку, закриття провадження та скасування арештів. Проте, статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді. Оскарження такого процесуального рішення прокурора, про яке вказує захисник ОСОБА_7 , не передбачене цією правовою нормою. Інші вимоги скарги, викладені в пунктах 4-11 її прохальної частини, також не узгоджуються з вимогами ст. 303 КПК України. Слідчим суддею обгрунтовано зазначено, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Захисник ОСОБА_7 просила закрити кримінальне провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, зміни, внесені до цієї статті Законом України 2147-VIII від 03.10.2017 року, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто після 16.03.2018 року, а відомості за № 0000831 були внесені ще 31.07.2017 року. З огляду на те, що стаття 303 КПК України була доповнена пунктом десятим, положення якого також не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, не можуть в даному випадку бути оскаржені повідомлення про підозру від 12.04.2017 року та від 21.07.2017 року, які захисник ОСОБА_7 просить скасувати. При цьому, апеляційні доводи адвоката про те, що положення п.п. 11-27, 45 пункту 7 параграфу 1 розділу 4 Закону України 2147-VIII від 03.10.2017 року не відповідають вимогам верховенства права та конституційним гарантіям є безпідставними, оскільки вказані положення є чинними, не скасовані та не визнані у встановленому порядку неконституційними. Вимога захисника про скасування постанови про оголошення ОСОБА_8 у розшук, як і вимоги про зобов`язання прокурора виключити відповідні відомості з ЄРДР, є необгрунтованими та не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України. Вирішення питань, викладених у пунктах 10-11 прохальної частини скарги, також не віднесено до компетенції слідчого судді, який не наділений повноваженнями зобов`язувати прокурора скасувати арешт, накладений на майно. Небезпідставними є висновки слідчого судді про те, що з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України до слідчого судді може звернутися власник, володілець майна чи їх представник. Крім того, ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржене в апеляційному порядку відповідно до ст. 309 КПК України. З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка прийнята у відповідності з вимогами КПК України.

Керуючись ст.ст. 304, 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді