Справа № 308/563/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
та адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 26.09.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 26.09.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 18.01.2018 року головуючим суддею у даному кримінальному провадженні визначено суддю ОСОБА_6 .
18.02.2019 року адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , було подано заяву про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що суддя ОСОБА_6 постійно перебиває захисника у судовому засіданні, не дає можливості провести допит свідка, доповнює питання сторони захисту своїми питаннями, та веде себе по відношенню до сторони захисту зухвало, цинічно, постійно перебиваючи його, як захисника. Стверджує, що в судовому засіданні 18 лютого 2019 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 заявив відвід з цих підстав, але головуючий по справі схамивши йому поводячись зухвало, продовжив допит свідка та не відправив справу на авто розподіл. Крім цього, ОСОБА_5 вказує, що головуючий по справі обмежив сторону захисту в часі, а саме визначив 30 хв. для підготовки мотиваційної частини заяви про відвід. На думку адвоката, поведінка судді ще до початку розгляду клопотання дає всі підстави вважати, що він є упередженим та зацікавленим в розгляді даного провадження особисто.
У судовому засіданні адвокат обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підтримав подану ним заяву про відвід судді ОСОБА_6 з викладеними в ній мотивами та просив її задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про відвід, оскільки така є необґрунтованою.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких немає заявлення відводу з причин непогодження сторони у справі з іншими процесуальними рішеннями, що їх приймає суд під час розгляду тієї чи іншої справи. Суд зобовязаний, при винесенні рішення по справі, оцінити усі докази у справі у їх сукупності з точки зору належності, допустимості та взаємозвязку. Усі недоліки судового розгляду та порушення норм діючого законодавства, якщо такі мали місце, можуть бути викладені стороною в апеляційній скарзі на кінцеве рішення у справі, якщо таке рішення не влаштує сторону процесу.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності судді має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна, п. 43). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
З`ясовуючи наявність підстав для сумніву у безсторонності судді ОСОБА_6 з огляду на об`єктивний критерій, суд також не знаходить можливим вважати висловлені адвокатом ОСОБА_5 сумніви у неупередженості судді об`єктивно обґрунтованими, оскільки суд при розгляді заяви про відвід позбавлений можливості втручання у здійснення вказаним суддею правосуддя шляхом оцінки винесених ним процесуальних рішень, на які власне посилається адвокат.
З огляду на викладене, суд вважає, що адвокатом ОСОБА_5 не наведено обґрунтованих підстав, передбачених ст.75 КПК України для відводу судді ОСОБА_6 , в тому числі і обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді та виключають його участь при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 не має, а тому в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 26.09.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - відмовити.
Ухвала є остаточною і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1