У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3732/18 № 1-кс/610/1488/2018

м. Балаклія 22.12.2018 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001288 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

21.12.2018р. до суду надійшло клопотання про арешт майна, яке вперше було подано до суду 18.12.2018р. та 19.12.2018р. вже поверталося для усунення недоліків.

Предметом клопотання є майно: 17 (сімнадцять) дерев сосни, так званих «новорічних ялинок».

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 246 КК України 17.12.2018р. при огляді місць події було виявлено та вилучено вказане майно, яке є речовим доказом, тому на нього доцільно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.

Також необхідність арешту вказаного майна зумовлюється тим, що воно буде відігравати доказову роль у кримінальному провадженні й в подальшому може бути використане для забезпечення відшкодування цивільного позову.

Незастосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене, передане третім особам чи взагалі знищене (а.с. 21).

В суді слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001288. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 17.12.2018р.

Частиною 1 ст. 246 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду, а також вчинення таких дій у заповідниках або на територіях та об'єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах.

З витягу з ЄРДР про внесення 17.12.2018р. відомостей про вчинений злочин за ч. 1 ст. 246 КК України вбачається, що 17.12.2018 року до Балаклійського ВП надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м. Балаклія Харківської області виявлено продаж необлікованої згідно чинного законодавства дерев сосни «ялинки», що свідчить про незаконну порубку лісу (а.с. 22).

Згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 17.12.2018р. об 11.00год., ОСОБА_4 повідомив, що на центральному ринку в м. Балаклія продаються крадені ялинки (а.с. 6).

Згідно картки первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону 17.12.2018р. о 16.20год., невідома особа (особистих даних не надав) повідомила, що в м. Балаклія вул. Соборна невідома особа зберігає ялинки в приміщенні кафе «Вітерець» (а.с. 12).

Протоколом огляду місця події від 17.12.2018р. в період з 11.30-12.00год. на території місцевості, розташованій біля Балаклійського ринку в м. Балаклія Харківської області вул. Жовтнева біля магазину «Eva» були виявлені та вилучені 8 дерев сосни, які були передані ОСОБА_5 під зберігальну розписку (а.с. 6-8).

Протоколом огляду місця події від 17.12.2018р. в період з 14.00-14.20год. на території Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, розташованій в м. Балаклія Харківської області вул. Жовтнева, 33, було виявлено та вилучено 8 дерев сосни, які були вилучені з території Балаклійського ринку. На стовбурах дерев маються пластикові бирки, а саме сім бирок жовтого кольору та одна чорного кольору (а.с. 10, 11).

Протоколом огляду місця події від 17.12.2018р., який було проведено за добровільної згоди власниці кафе ОСОБА_6 в період з 15.45-16.30год. на площадці, прилеглій до кафе «Вітерець», розташованій в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 16 ялинок (а.с. 13-15).

Згідно пояснень ОСОБА_5 , він 17.12.2018р. здійснював продаж новорічних ялинок в кількості 8шт. з бирками на території Балаклійського ринку по вул. Жовтнева (а.с. 9).

З пояснень ОСОБА_6 вбачається, що вона є ФОП та використовує у своїй господарській діяльності кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Так 14.12.2018р. до останньої звернувся невідомий їй чоловік та попросив залишити на зберігання на «літньому майданчику» в вищезазначеному кафе дерева сосни «ялинки» (а.с. 16, 19, 20).

ОСОБА_7 пояснив, що він придбав на ринку у невідомого чоловіка 8 ялинок для власних цілей, які попрохав зберігати в кафе «Вітерець» під ключ. 17.12.2018р. працівникам поліції повідомив, що вказаними ялинками не торгує (а.с. 17).

Згідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

П. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1;існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2;потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3;може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

Відповідно до п. 11 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. ч. 5 ст. 173 КПК не містить вимоги про те, що в ухвалі про арешт майна має бути зазначено строк дії цієї ухвали, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК арешт майна передбачає тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. З огляду на наведене зазначення в ухвалі про арешт майна строку її дії за аналогією із ухвалою про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1;Клопотання задовольнити повністю.

2;Накласти арешт на майно: 17 (сімнадцять) дерев сосни, так званих «новорічних ялинок»,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3;Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1