Номер провадження: 11-сс/813/379/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0003514 від 11.06.2018 року, -

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0003514 від 11.06.2018 року та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 38420(тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн., відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, без освіти, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.03.2018 Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком 3 роки,
підозрюваного в кримінальному провадженні №0003514 від 11.06.2018 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській областіперебуває кримінальне провадження №0003514 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2018 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у тому, що, 10.06.2018 приблизно о 23:30 години разом із невстановленою досудовим слідством особою, заздалегідь маючи злочинний умисел та підготувавшись до вчинення злочину, а саме таємного викрадення майна, прибули за адресою: м. Одеса, на розі вулиць Катерининська Успенська, будучи обізнаними про розташування за вказаною адресою кабельної лінії зв`язку та визначили предметом свого злочинного посягання кабельні лінії, які знаходились під кришкою люку вказаної кабельної каналізації.
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, діючи до розробленого злочинного плану, зі спільним умислом, ОСОБА_10 разом із невстановленою досудовим слідством особою, користуючись заздалегідь підготовленим приладом, відкрили кришку люку та проникли до колодязя кабельної каналізації, де переконавшись в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, та вони залишаться не поміченими для оточуючих, умисно, з корисливих мотивів, таємно, за допомогою кусачок, демонтували частину кабельних ліній «ТПП 100х2х0,4» довжиною 4 метра, загальною вартістю 354,4 гривень, які склали в купу та продовжили демонтаж кабельних ліній.
Далі, на виклик сигналізації прибули співробітники ТОВ «Охорона сервіс», які виявили ОСОБА_8 та невстановлену досудовим слідством особу у люку, у зв`язку з чим останні, з причин, які не залежали від їхньої волі, не вчинили усіх дій, які вважали за необхідні для завершення злочину.
Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_8 та невстановлена досудовим слідством особа намагались спричинити матеріальний збиток юридичній особі ПАТ «Укртелеком», код ЄДРПОУ № 21560766 на загальну суму 354,4 гривень.
11.06.2018року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК Українибули внесені до ЄРДР за №0003514.
25.02.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави у сумі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн..

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання, у зв`язку з його необґрунтованістю. В обґрунтування апеляційної скарги не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі при обранні підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя та суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя районного суду не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого з урахуванням положень ч.2 ст.183 КПК України може бути застосований такий запобіжний захід, а також того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Оскаржуване рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, викладеним обставинами у клопотанні, які свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.

Крім того, за висновком слідчого судді, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховав, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (кримінальне правопорушення є середньої тяжкості), що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, апеляційний суд приходить до висновку, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваної є занадто суворим, а його обрання необґрунтованим, з огляду на таке.
Так, мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; можливого незаконного знищення та приховання підозрюваним речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можливого незаконного впливу підозрюваного на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів.
Однак, слідчий суддя не врахував наступних обставин: від часу внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні до ЄРДР, про що був достовірно обізнаний ОСОБА_8 , останній не вчиняв жодної спроби переховування від органів досудового розслідування, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, не вживав дій, направлених на знищення та приховання речей та документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; фактів впливу на учасників кримінального провадження, з метою зміни та викривлення їх показів, органом досудового розслідування та прокурором не встановлено. Прокурор не повідомив суду, які саме речі і документи може знищити, або спотворити підозрюваний, повідомивши при цьому, що всі речові докази в провадженні вилучені органом досудового розслідування.
Апеляційний суд наголошує, що тримання під вартою, як винятковий захід, може застосовуватися тільки у випадку, коли особа підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст.177 КПК.

Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 постійно проживає АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно.

Що стосується ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, то він, на думку апеляційного суду, є мінімальним, оскільки підозрюваний не вживав заходів щодо переховування від слідчого та прокурора.
Ризик знищення або спотворення підозрюваним будь-яких речей та документів фактично виключається, оскільки за повідомленням прокурора всі речі та документи, які стосуються справи були вилучені слідчим.
Апеляційний суд констатує, що незважаючи на те, що ризик можливих спроб переховування підозрюваного від органів досудового слідства повністю не виключається, але він є настільки мінімізованим, що не дає підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідності обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на даний час немає та прокурором не доведено.
Разом з цим, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази про можливу причетність до підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, апеляційний суд вважає, що існує ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, який обумовлює необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу.
Враховуючи дані про особу до підозрюваного ОСОБА_8 , який має постійне місце проживання в Одеській області, характеризується за місцем проживання позитивно, апеляційний суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Такий запобіжний захід, на думку апеляційного суду, буде цілком співмірним вчиненому та особі підозрюваного та зможе забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як така, що постановлена з недотриманням вимог КПК України, вимог Конвенції про права людини та основоположні свободи та практики Європейського суду з прав людини підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2019 року, якою у кримінальному проваджені №0003514 від 11.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської міської прокуратури №3 ОСОБА_6 у кримінальному проваджені №0003514 від 11.06.2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати у кримінальному проваджені №0003514 від 11.06.2018 року до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 квітня 2019 року включно, із забороною залишати житло де він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 21 до 07 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, а також зміну засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон (у разі існування такого), або інший документ, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Виконання ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали Одеського апеляційного суду про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді домашнього арешту обчислюється з моменту оголошення ухвали апеляційного суду, а саме з 06 березня 2019 року та закінчується 25 квітня 2019 року .

Копію ухвали невідкладно надіслати на адресу ДУ «Одеська УВП (№21)» - до відома, та начальнику Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4