Справа № 570/4625/16-к
номер провадження 1-кп/570/11/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000142 про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Круголець Шумського району Тернопільської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, який працює оператором АЗС ТОВ "ВВА"., проживає по АДРЕСА_1 , який є раніше не судимим,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 30 липня 2016 року приблизно в 00 годин 25 хвилин, у темну пору доби, керуючи автомобілем "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Рівне у напрямку м.Львів, в порушення вимог пункту 2.3 підпункту б) та пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог п. 10.1 та підпункту в) п.14.2 Правил дорожнього руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, і, що смуга, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, здійснюючи обгін невстановленого слідством автомобіля, на 352 км вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області, раптово та в безпосередній близькості виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із вантажним автомобілем «SCАNIA R420LA4X2HNA», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричіпом «WIELTON NS3F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у зустрічному напрямку та не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автобусом шляхом застосування екстренного гальмування при своєчасному прийнятті мір до реагування.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобуса "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 загинула на місці події, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 померли в лікувальному закладі, ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_14 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України визнав частково. Суду дав наступні пояснення. Розповів, що 30 липня 2016 року, приблизно в 00 годин 25 хвилин, він, керуючи автомобілем "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Рівне у напрямку м.Львів на 352 км вищевказаної автодороги, що в межах Рівненського району Рівненської області, йому назустріч їхав вантажний автомобіль «SCАNIA R420LA4X2HNA», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричіпом «WIELTON NS3F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який засліпив його дальнім світлом фар і від цього він трохи здав своїм автомобілем вправо, однак на смугу зустрічного руху він не виїзджав. До цього він їхав своїм автомобілем ближче до розмітки. Підсудний вказує на те, що вина у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є обох водіїв частково його, а частково водія фури ОСОБА_10 . Підтвердив, що це був його перший самостійний рейс пасажирським бусом.
Потерпілі та представник потерпілого були присутні в судовому засіданні, надавали пояснення та висловлювали свою позицію протягом всього судового розгляду.
На початку судового розгляду обвинувачений не визнавав своєї вини повністю, однак його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена обсягом досліджених судом доказів.
Свідок ОСОБА_15 , який був пасажиром даного маршрутного таксі в судовому засіданні розповів, що водій ОСОБА_4 безперервно під час руху говорив по мобільному телефону, перевищував швидкість, ризиковано керував, постійно з порушеннями правил дорожнього руху здійснював обгін та випередження інших транспортних засобів. Під час здійснення маневру обгону чи випередження говорив по мобільному телефону. Після ДТП допомоги постраждалим не надавав. Коли приїхав представник власника маршрутного транспортного засобу, то висловився: «Блін, нова маршрутка», що свідчить про те, що водій на даному маршруті нещодавно.
Свідок ОСОБА_10 , який керував вантажним автомобілем «SCАNIA R420LA4X2HNA», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричіпом «WIELTON NS3F», реєстраційний номер НОМЕР_3 суду пояснив, що він та йог напарник ОСОБА_16 працюють водіями на ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» в с. Чумаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Між ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» та ТОВ «Нова пошта» заключений договір про перевезення вантажу. 29.07.2016 року після завантаження напівпричіпа товаром від ТОВ «Нова пошта» о 21 годині 18 хвилин вони виїхали із м. Львів в напрямку м. Київ. Під час виїзду з міста вантажним автомобілем керував ОСОБА_16 , а десь о 22 годині за кермо сів він. Вказав, що до моменту зіткнення десь 2 години 30 хвилин перебував за кермом. Розповів суду, що 30.07.2018 року приблизно в 00 годин 25 хвилин він рухався зі швидкістю 72 км/год по автодорозі Київ-Чоп зі сторони м. Львів в напрямку м. Київ (даний факт підтверджується встановленим круїз контролем), увімкненими протитуманними ліхтарями (гологеновими) та ближнім світлом фар. В цей же час на дистанції приблизно 400 м за його автомобілем рухався автобус, а попереду на дистанції 250 м рухався вантажний автомобіль. В цей момент на його смугу виїхав в зустрічному напрямку автомобіль "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненим дальнім світлом фар, який рухався зі швидкістю приблизно до 100 км/год. Щоб уникнути лобового зіткнення, він застосував екстренне гальмування та відворот керма вліво по ходу руху, однак вищевказаний автобус не змінюючи напрямку руху та не гальмуючи, продовжуючи рух по зустрічній смузі руху спричинив бокове (дотичне) зіткнення своєю лівою частиною по ходу його руху із лівою частиною керованого ним автомобіля по ходу його руху.
Свідок ОСОБА_16 , який є другим водієм вантажного автомобіля в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснив, що саме зіткнення двох автомобілів він не бачив, оскільки спав. Прокинувся від крику напарника ОСОБА_17 про те, що трапилася ДТП. Коли він вийшов із автомобіля то побачив, що їх автомобіль стоїть на проїзній частині ближче до обочини по ходу їхнього руху в напрямку з м. Львів до м. Київ. А маршрутка стояла ближче до обочини по ходу їхнього руху. Найбільші пошкодження у вантажного автомобіля на дверях, бампері зі сторони водія, а також на причепі. Вказав, що найбільші пошкодження маршрутному транспортному засобу було завдано краєм причіпа. Також він повідомив, що по гальмівному шляху їхнього автомобіля видно, що він старався уникнути зіткнення, з`їзжаючи в сторону обочини. Гальмівного шляху маршрутки видно не було.
Свідок ОСОБА_18 , який є водієм та колегою підсудного ОСОБА_4 . Приїхав на місце ДТП. Оглядав транспортні засоби, говорив з водіями фури. Вказав, що у вантажного автомобіля були сліди гальмування, а в маршрутного таксі не було. Був присутній при допиті водія фури, якого слідчий допитував двічі і він двічі по-різному розповідав про подію. Перший раз, що йому маршрутка виїхала назустріч, а другий раз уже не назустріч, а просто його заділа маршрутка і ще інший бус, який рухався позаду. Розповів, що він є представником компанії-перевізника і що всім постраждалим відразу надавалася медична допомога, навіть тим, хто від неї відмовлявся- кому на обстеження, а кому на ліки та операції.
Свідок ОСОБА_19 , який є президентом громадської організації «Союз перевізників України», має водійського стажу 20 років, з них 10 років був водієм маршрутного таксі. Пояснив в судовому засіданні, що він приїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди за викликом перевізника. Організував матеріальну допомогу потерпілим та вирішував організаційні питання, які виникали у потерпілих. З його пояснень вбачається, що коли він приїхав на місце ДТП, то помітив, що удар у вантажний автомобіль був більший ніж в маршрутне таксі. Свідок висловив думку про те, що можливо водій фури заснув і її хитнуло в сторону.
Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою ДТП (а.с.11-32) зафіксовано місце вчинення дорожньо-трнспортної пригоди 352 км автодороги Київ-Чоп, положення транспортних засобів (учасників ДТП) по відношенню один до одного та до проїзної частини. У вказаному протоколі зазначено, що вантажний автомобіль знаходився на смузі руху в напрямку м. Київ, ближче до узбіччя, а маршрутне таксі знаходилося на смузі руху в напрямку м. Львів, між ними десь було 300м.
Протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 (а.с. 188-190) встановлено, що водій ОСОБА_4 виїхав на смугу зустрічного руху.
Висновками судово-медичних експертиз № 418 від 30.07.2016 року (а.с. 105-108), № 423 від 31.07.2016 (а.с 110-113) та № 422 від 30.07.2016 (а.с.115-118) підтверджується, що між отриманими потерпілими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.07.2016 року тілесними ушкодженнями та настанням їх смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Висновками судово-медичних експертиз тілесних ушкоджень № 1053 (а.с. 123-124), № 1039 (а.с. 129-130), № 1038 (а.с. 133-134), які отримали потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та ОСОБА_20 могли утворитися незадовго до звернення потерпілих в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну 30 липня 2016 року. ОСОБА_8 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя, а ОСОБА_14 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоров`я.
Висновком інженерно-транспортної експертизи (технічного стану транспортного засобу) з дослідженням обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 3.1-741/16 від 21.09.2016 року(а.с.197-202) встановлено, що в діях водія вантажного автомобіля «SCАNIA R420LA4X2HNA», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричіпом «WIELTON NS3F», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_10 з технічної точки зору не відповідностей вимогам Правил дорожнього руху України не вбачається. А в діях водія автомобіля «Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 12.2, 12.6г) та 14.2в) Правил дорожнього руху України. Окремо зазначено, що саме невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Висновок інженерно-транспортної експертизи (дослідження технічного стану транспортних засобів) № 3.1-588/16 від 15.09.2016 року (а.с. 145-149) вказує на те, що транспортні засоби на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди знаходилися в працездатному стані, несправностей в гальмівній системі та системі рульового керування не виявлено.
Враховуючи, що показання потерпілих, свідків та висновки експертів не містять суперечностей, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, досліджені докази, здобуті органом досудового слідства та судом, відповідають встановленим судом обставинам у їх сукупності, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку, що саме дії ОСОБА_4 стали причиною ДТП і знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, що настали.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинило загибель кількох осіб..
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, вивчивши докази вчинення кримінального правопорушення в їх сукупності, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Всі потерпілі в справі подали до суду заяви, в яких вказали, що завдана матеріальна та моральна шкода повністю їм відшкодована, пренензій майнового характеру до нього не мають. Кожен із потерпілих просив суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 та призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто застосувати іспитовий строк. Цю ж позицію підтвердили і представники потерпілих.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
При призначенні покарання суд враховує дані про особу винного, який є раніше не судимим, згідно довідки Шумської міської ради характеризується виключно позитивно, а також судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та думка потерпілих.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано добровільне відшкодування завданих збитків. Обставини, що обтяжують покарання прокурором заявлено не було, а судом не встановлено.
За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Також усталена судова практика апеляційної та касаційної інстанції свідчить про те, що при призначенні покарання особам, які вчинили неумисний злочин, вирішальну роль грає думка потерпілих у даному кримінальному провадженні.
Захисник в судових дебатах просив застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі. Обвинувачений на початку розгляду справи повністю заперечував свою вину у вчиненні вказаного злочину. Лише у зв`язку з встановленими обставинами справи в судових дебатах та останньому слові обвинувачений визнав свою вину та розкаявся. Повне відшкодування завданої шкоди обвинуваченим відбулося лише після подачі цивільних позовів до нього. Тому суд вважає, що наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, які виникли лише на кінець розгляду справи, не можуть бути підставою для застосування положень ст. 69 КК України, оскільки добровільним відшкодуванням шкоди є відшкодування до звернення потерпілих з цивільними позовами.
Виходячи з наведених характеристик обвинуваченого, а також з того, що обвинувачений повністю відшкодував потерпілим заявлену моральну та матеріальну шкоду, потерпілі претензій до обвинуваченого не мають, просять суд застосувати до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі положень ст. 75 КК України, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільненням його від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України, особа може бути звільнена лише від відбування покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі.
Статтею 77 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Суд вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_4 мета покарання передбачена ч.2,3 ст.50 КК України, буде досягнута при призначенні йому за ч.3 ст.286 КК України покарання у вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та із застосуванням ст.75 КК України звільнивши від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обрані обвинуваченому вид та міра покарання, за переконанням суду, відповідають не тільки тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованими та будуть відповідати цілям покарання.

Суд вважає за необхідне прийняти відмову від цивільних позовів, оскільки цивільні позивачі відмовилися від заявлених позовних вимог у зв`язку з повним відшкодуванням завданої шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 30.07.2016 по 09.08.2016.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на три роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Прийняти відмову від цивільних позовів ОСОБА_21 , його представника ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та ОСОБА_22 про стягнення моральної шкоди; ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_22 про стягнення моральної шкоди; ОСОБА_6 до приватного акціонерного товариства "СК "Перша" про стягнення моральної шкоди.

Речові докази по справі сумка червоного кольору, яку вилучено з багажника автомобіля "Volkswagen Crafter", реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику;

ліве переднє колесо (шина та диск), ліве заднє колесо (шина та диск) автомобіля «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику;

автомобіль «Volkswagen Crafter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль «SCАNIA R420LA4X2HNA», реєстраційний номер НОМЕР_2 із напівпричіпом «WIELTON NS3F», реєстраційний номер НОМЕР_3 , залишити у власності їх законних володільців.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1