Справа № 199/3756/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001469, який надійшов з Дніпропетровської місцевої прокуратури №1, у відношенні ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого провадження захисником ОСОБА_5 заявлено письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Вимоги клопотання й узагальнені доводи особи, яка її подала.

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_5 , посилюючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а саме:

- обвинуваченому ОСОБА_6 прокурором висунуто неконкретизоване обвинувачення, навмисно спотворено певні відомості, що той знаходився у стані алкогольного сп`яніння;

- стороною обвинувачення не розкрита об`єктивна сторона та неконкретизовані дії останнього щодо інкримінованого злочину за ч.2 ст.342 КК України взагалі, а також, дії і наслідки відносно кожного із потерпілих, не встановлені всі обставини вчинення злочину, фактично викладення обставин подій не містить об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину;

- в обвинувальному акті прокурором наведена кваліфікація дій обвинуваченого, яка пред`являється одночасно за двома епізодами але дії по кожному епізоду не розмежовані;

- експертиза, на яку посилається прокурор щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не містить інформацію про ступень тяжкості цих тілесних ушкоджень;

- у реєстрі матеріалів досудового розслідування міститься недостовірна інформація про час складання та затвердження обвинувального акту;

- обвинувальний акт не отримано обвинуваченим ОСОБА_6 , який не надавав прокурору розписку про його отримання.

Позиції інших учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 , клопотання захисника ОСОБА_5 підтримали. Захисник ОСОБА_4 також вказує підставою повернення обвинувального акту прокурору наявність суперечливих відомостей, які вказані у реєстрі матеріалам кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання. Потерпілий ОСОБА_8 у минулому підготовчому засіданні висловив свою думку про можливість призначення судового розгляду та заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту. Потерпілий ОСОБА_7 , який до суду не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про можливість призначення судового розгляду та заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Мотиви суду.

Суд вважає, що клопотання, заявлене захисником ОСОБА_5 клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

У відповідності до вимог чинного КПК України, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Суд, перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні вважає, що вказаний документ відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно процесуального кодексу України» повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд, що на думку суду, відсутнє в клопотанні сторони захисту.

Суд не погоджується з думкою сторони захисту про повернення обвинувального акта на підставі того, що:

-обвинуваченому ОСОБА_6 прокурором висунуто неконкретизоване обвинувачення, навмисно спотворено певні відомості, що той знаходився у стані алкогольного сп`яніння;

-стороною обвинувачення не розкрита об`єктивна сторона та неконкретизовані дії останнього щодо інкримінованого злочину за ч.2 ст.342 КК України взагалі, а також, дії і наслідки відносно кожного із потерпілих, не встановлені всі обставини вчинення злочину;
-фактично викладення обставин подій не містить об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину; в обвинувальному акті прокурором наведена кваліфікація дій обвинуваченого, яка пред`являється одночасно за двома епізодами але дії по кожному епізоду не розмежовані;

-експертиза, на яку посилається прокурор щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не містить інформацію про ступень тяжкості цих тілесних ушкоджень.

Фактично захисником в клопотанні латентне визначається і пропонується повернення обвинувального акту прокурору щодо положень «повернення для додаткового розслідування», тобто до норми права, яка не міститься у чинному КПК України, з прийняттям якого усунуте безпідставне затягування судового розгляду при застосуванні «додаткового розслідування», а, також оцінка доказів.

Суд вважає, що таке вільне тлумачення закону на власний розсуд з боку сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору не є вірним та не відповідає вимозі закону, свідчить про намагання дослідити докази під час підготовчого судового засідання, хоча відповідно до КПК України зазначені клопотання та доводи, які містяться в них, повинні бути досліджені тільки під час судового розгляду, а не під час підготовчого провадження, коли суду будуть надані сторонами докази, після їх дослідження на допустимість та належність.

Діючим КПК України не передбачено вимогу для суду або право чи обов`язок на стадії підготовчого судового засідання оцінювати викладення фактичних обставин провадження та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті з точки зору конкретності обвинувачення, а також наявності певних елементів об`єктивної або суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, давати оцінку обставинам, які підлягають розгляду в процесі судового провадження, оскільки у даному випадку суд вийде за межі наданих йому ст.314 КПК України повноважень.

Суд зауважує, що відповідно до припису ч.1 ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується особа або взагалі відмовитися від підтримання державного обвинувачення за наявності для цього підстав.

Посилання захисника ОСОБА_5 про «не отримання обвинуваченим ОСОБА_6 обвинувального акту», у розумінні вимог норми, яка закріплена ст.290 КПК України, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України та ст.291 КПК України.

На думку суду повернення обвинувального акту прокурору з підстави «не отримання обвинуваченим ОСОБА_6 обвинувального акту», є неприпустимим, оскільки подібна практика може призвести до зловживання обвинуваченими своїми процесуальними правами з метою перешкоджання судовому розгляду кримінальних проваджень або вчиненню окремих процесуальних дій.
Щодо доводів захисника про невручення обвинуваченому обвинувального акту, суд, враховуючи запис на розписки щодо відмови в отриманні копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, виходячи з положень ст.26 КПК України відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, приходить до висновку, що обвинуваченим самостійно не реалізовано право на отримання копії обвинувального акту шляхом відмови від цього та вважає відсутніми в цій частині процесуальні порушення з боку прокурора
Крім того, за наявності відповідних сумнівів, суд вправі перевірити цей факт самостійно або запропонувати прокурору вручити обвинуваченому копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в судовому засіданні, що жодним чином не обмежило б його процесуальні права.
Суд не погоджується з доводами сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору з приводу наявності реєстру матеріалів досудового розслідування, у якому на думку сторони захисту має місце «недостовірна інформація про час складання та затвердження обвинувального акту» та інше, оскільки чинний КПК України таку підставу для повернення обвинувального акту не передбачає, а з огляду на положення ст.ст.109, 291, 314 КПК України, такі обставини не є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Керуючись ст.ст.314-317,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001469 у відношенні ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя: ОСОБА_1