Справа № 373/964/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2019 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому в

режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000091

по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посада: номер обслуги кулеметник гармати самохідно- артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону, у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 31.05.2018 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 407 КК України до трьох років позбавлення волі, відбуває покарання за цим вироком в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем у військовому званні солдат, проходячи за контрактом військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_2 , на посаді: номер обслуги кулеметник гармати самохідно- артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону, у період з 10.08.2017 по 09.05.2018, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, без наказу та дозволу відповідних командирів і начальників, будучи придатним до військової служби, самовільно залишив місце служби в умовах особливого періоду. У період ухилення від виконання своїх службових обов`язків з 10.08.2017 по 09.05.2018 ОСОБА_4 постійно перебував за місцем свого проживання.

09.05.2018 обвинуваченого було затримано на виконання ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2017 в справі № 753/22247/17.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення. Зокрема, зазначив про те, що проходячи військову службу по контракту в в/ч, що розташована в АДРЕСА_2 , допустив порушення вимог закону щодо проходження такої служби, перебуваючи під домашнім арештом у розташуванні військової частини в іншій справі, самовільно залишив місце служби. Про протиправність своїх дій щодо ухилення від несення військової служби знав, розумів значення своїх дій у повному обсязі. За ухилення від служби зараз засуджений і відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування обвинувачений давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є повторність злочину.

Вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином), передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, майнова шкода не завдана.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проходження військової служби характеризується посередньо, наявність судимості, пом`якшуючі покарання обставини і приходить до висновку призначити покарання у виді позбавлення волі.

Визначаючи строк покарання суд виходить з того, що мінімальний строк, що передбачений санкцією ч. 4 ст. 407 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2018 за ч. 4 ст.407 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Таке покарання було визначено йому відповідно до ч. 4 ст. 407 КК України.

За цим вироком ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статті 72 цього Кодексу.

Підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 395 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати ОСОБА_4 покарання відбуте частково за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.05.2018 за ч. 4 ст. 407 КК України і остаточно призначити йому покарання за сукупністю злочинів у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання за цим вироком рахувати з 09 травня 2018 року, як початок строку відбування покарання за попереднім вироком.

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1