Справа №766/3302/19
н/п 1-кс/766/3044/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні № 0000039, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в кримінальному провадженні № 0000039, внесеного до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 18.03.2015 за заявою ОСОБА_7 , з питань щодо проведення працівниками незаконно створених органів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим незаконного обшуку за місцем мешкання останньої та її сім`ї, а саме 13.03.2015 колишніми працівниками Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим проведено незаконний обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 і її рідних, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України та розпочато досудове розслідування, процесуальне керівництво здійснюється прокуратурою Автономної Республіки Крим.

Слідством встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді слідчого І відділення слідчого відділу ГУ СБУ в АР Крим, зрадив присязі України та після окупації АР Крим самовільно ухилився від служби в органах Служби безпеки України, присягнувши Російській Федерації, перейшовши до служби в незаконно створені на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим органи так званого «Управления Федеральной Службы Безопасности Российской Федерации по Республики Крым и города Севастополя» ( далі «УФСБ по Республики Крым и города Севастополя»).

Разом з тим, розуміючи, що територія півострову Крим є територією України, на яку відповідно до Конституції України та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, ОСОБА_6 погодився на призначення його старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу незаконно утвореного органу так званого «УФСБ РФ по Республики Крым и города Севастополя».

Згідно із законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 4473-12, прийнятого Верховною Радою України 20.03.2014, державні органи та органи місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території діють лише на підставі Конституції та законів України, а також забороняється діяльність органів (посадових осіб), створених (призначених/обраних) у порядку, що суперечить Конституції та законам України. Правочини, прийняті з порушенням українського законодавча є недійсними.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Крім того, гарантії недоторканості житла особи також закріплені у ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 46 Гаазької конвенції 1907 року «Про закони і звичаї суходільної війни».

Згідно зі ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Усупереч вищевказаних норм, ОСОБА_6 спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, діючи умисно та цілеспрямовано, порушили недоторканість житла ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з погрозою застосування до них насильства за наступних обставин.

Так, невстановлена в ході проведення досудового розслідування особа, займаючи посаду судді незаконно утвореного «Киевского районного суда г. Симферополя» та розуміючи, що територія півострову Крим є територією України, на яку відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» поширюються дія Конституції та законів України, 07.02.2015 постановив незаконне рішення про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_6 спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, 13.03.2015 приблизно о 07:00 год. прибули до вищевказаної квартири, яка на праві власності на житло від 02.07.1999, виданого Петрівською сільською радою належить ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що у них не має законних повноважень на проникнення до житла особи, без згоди власника квартири, продемонстрували постанову незаконно утвореного - «Киевского районного суда г. Симферополя» від 07.02.2015 року та упевнившись, що їх злочинним діям ніхто не може перешкодити, діючи умисно, провели незаконний обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_1 на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

При цьому, ОСОБА_6 , спільно з невстановленими слідством особами, які маючи при собі предмети схожі на вогнепальну зброю, усвідомлюючи, що демонстрація предметів схожих на вогнепальну зброю може бути використана для подолання можливого опору присутніх власників квартири, шляхом її застосування за наказом ОСОБА_6 , висуваючи незаконні вимоги щодо надання фактично відсутніх у володінні речей та документів, погрожували застосуванням насильства у разі опору або непокори, що виразилось у залякуванні потерпілих застосуванням до них насильства небезпечного для їх життя та здоров?я і ця загроза з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була сприйнята як реальна.

22.11.2017 у вказаному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про зміну підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Алушта, АР Крим, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наступні матеріали досудового розслідування: протокол обшуку від 13.03.2015 року, який було проведено в житловій квартирі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 13.08.2015; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.08.2015; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.08.2015; протокол пред`явлення ОСОБА_7 для впізнання ОСОБА_12 за фотознімками, від 01.08.2017.

Окрім того, 03.11.2017 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Так, 18.05.2018 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_13 надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу підозрюваного, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Разом із тим, у випадку притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , останній, перебуваючи на волі, буде перешкоджати встановленню істини, ухилятиметься від явки, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, здійснюватиме вплив на свідків.

За таких обставин підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що свідчить про існування ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування.

Дане клопотання подається одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також те, що існують підстави для тримання підозрюваного під вартою.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання не містить належних доказів повідомлення ОСОБА_6 про підозру у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, або доказів того, що його місцезнаходження не встановлено, однак слідчим вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Так, роздруківка з сайту «Укрпошти» не містить даних за якою адресою було направлено повідомлення про зміну підозри, і до клопотання не долучено доказів, які б свідчили, що адреса, за якою це повідомлення направлено відповідає зареєстрованому місцю проживання ОСОБА_6 або останній відомоій адресі його місцезнаходження.

Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування. Так, до клопотання не надано доказів вручення підозрюваному жодної повістки на виклик слідчого, а також доказів неявки ОСОБА_6 на виклик за повісткою.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що клопотання погоджене не уповноваженою особою, оскільки прокурор Хараїм відсутній у складі процесуальних керівників за кримінальним провадженням, що підтверджується витягом з ЄРДР.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 135, 136, 183,189 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури АР Крим ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 - відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддяОСОБА_1