Провадження № 11-сс/4820/92/19 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа №685/6/19 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: 304 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 08 лютого 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою заступника начальника СВ Теофіпольського ВП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 19 січня 2018 року кримінальне провадження №0000008, внесене до ЄРДР 10 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Цією ж постановою прийнято рішення про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

03 січня 2019 року представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді районного суду зі скаргою про скасування цієї постанови, як незаконної. В поданій скарзі вказує на неправильність підстави для закриття кримінального провадження та перевищення слідчим своїх повноважень в частині постановлення рішення про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Білогірського районного суду від 08 лютого 2019 року повернуто скаргу особі, яка її подала, з тих підстав, що вона є неналежним суб`єктом оскарження. Слідчий суддя, приймаючи рішення, констатував відсутність у скарзі та додатках до неї відомостей про процесуальний статус ОСОБА_7 , який би в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України надавав йому право на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою подану ним скаргу направити слідчому судді для продовження її розгляду по суті викладених у ній вимог.

Свої вимоги аргументує тим, що ОСОБА_7 є належним суб`єктом оскарження постанови слідчого, адже остання порушує його права та охоронювані законом інтереси. Зокрема, у даному процесуальному рішенні містяться висновки про винуватість ОСОБА_7 у порушенні ПДР, що спричинили наслідки, а також про необхідність притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за дані дії.

Правовою підставою для оскарження постанови слідчого, апелянт вважає рішення Конституційного суду України від 25 грудня 1997 року та від 23 травня 2001 року, а також імперативні приписи ст.55 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарження судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, думку прокурора, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Положенням п.3 ч.1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік суб`єктів наділених правом на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, до яких ОСОБА_7 , як і його представник, не відносяться.

Посилання апелянта на те, що оскаржуване рішення слідчого порушує права та інтереси ОСОБА_7 , так як містить вказівку на притягнення останнього до адміністративної відповідальності, є непереконливим. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження хоча і містить таку вказівку, однак не конкретизує за які дії ОСОБА_7 слід притягнути до адміністративної відповідальності та за вчинення якого саме правопорушення, що саме по собі унеможливлює її виконання в цій частині.

Посилання апелянта, як на правову підставу для оскарження постанови слідчого, на рішення Конституційного суду України від 25 грудня 1997 року та від 23 травня 2001 року, а також на імперативні приписи ст.55 Конституції України, колегія судів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури.

Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що оскарження процесуальних рішень має залежати від особливостей процесуального характеру та з огляду на вимоги національного законодавства.

Такі вимоги чітко виписані у п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на які послався слідчий суддя, повертаючи подану скаргу, з чим погоджується і колегія суддів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про повернення поданої скарги з підстав неналежного суб`єкта оскарження.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Білогірського районного суду від 08 лютого 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4