справа № 462/1377/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000394 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Кіровоград, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню
дитину, 2014 р.н., раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця
м.Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_3 , без визначеного місця проживання,
непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

28.01.2019 року приблизно о 23.58 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , перебуваючи в підземному переході залізничного вокзалу станції Львів, поблизу виходу на третій перон, що за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, користуючись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поваливши останнього з ніг, відкрито заволоділи його майном, а саме барсеткою чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 12000 грн., паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, видані на його прізвище, договір страхування, записник та навушники, завдавши потерпілому ОСОБА_6 шкоди в розмірі 12000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 28.01.2019 року приблизно о 23.58 год. попередньо домовившись із ОСОБА_5 про вчинення грабежу, перебували в підземному переході залізничного вокзалу станції Львів, що за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, скористались тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, повалили його з ніг і викрали барсетку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 12000 грн., паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, договір страхування, записник та навушники. Грошима поділилися порівну по 6000 грн. Викрадене повернуто потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно 28.01.2019 року приблизно о 23.58 год. попередньо домовившись із ОСОБА_4 про вчинення грабежу, перебували в підземному переході залізничного вокзалу станції Львів та скористались тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, повалили його з ніг і викрали барсетку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 12000 грн., паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія, договір страхування, записник та навушники. Грошима поділилися порівну по 6000 грн. Викрадене повернуто потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, при цьому подав заяву, в якій просить проводити розгляд за його відсутності.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.
Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.
Суд також вважає, що винуватість ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні обвинуваченим виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Так, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше не судимий (а.с.128), не працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, т.2 арк. 134, 136, 137), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.135).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Виходячи з наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі, думки прокурора, яка вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, із покладенням обовязків передбачених ст. 76 КК України, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, відповідно до висновку якої є можливим виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі,оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Так, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, особу винного, який раніше не судимий (а.с.130), не працює, без визначеного місця проживання, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, т.2 арк.126, 127), за місцем реєстрації характеризується позитивно (а.с.132).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Виходячи з наведеного та з урахуванням всіх обставин по справі, думки прокурора, яка вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, із покладенням обовязків передбачених ст. 76 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі,оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Між тим, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ст. 377 КПК України у разі призначення покарання із звільненням від його відбуття, суд звільняє обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти з залу судового засідання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.
Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти з залу судового засідання.

Речові докази (а.с.67, 88) барсетку чорну шкірянуповернути власнику ОСОБА_6 .

Скасувати ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2019 р. (а.с.83, 84, 86, 87, 89 ) про накладення арешту на речові докази - грошові кошти, вилучені у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Речові докази (а.с.76) - грошові кошти номіналом 500 грн. в кількості 12 шт. та речові докази (а.с.81) - грошові кошти номіналом 500 грн. в кількості 12 шт. повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Речовий доказ - відеозапис із камер відеоспостереження, яке міститься на цифровому носії CD-R диску (а.с.94) залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1