Справа № 676/4188/18
Провадження № 1-кп/676/80/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2019 року м.Кам`янець-Подільський
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої, адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисників обвинуваченого, адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Кам`янець-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, слюсаря КВПта А4 розряду в КП «Міськтепловоденергія», раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 125 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_8 , 24.04.2018 року близько 10 год. 00 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті довготривалих неприязних відносин, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілій ОСОБА_11 три удари ребром долоні правої руки в область потиличної ділянки голови, заподіявши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми потиличної ділянки.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 , 21.05.2018 року близько 23 год. 30 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході словесного конфлікту на ґрунті довготривалих неприязних відносин, намагаючись перешкодити потерпілій ОСОБА_11 у користуванні мобільним телефоном, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень своїми пальцями рук стиснув із прикладанням сили ліве та праве передпліччя ОСОБА_11 , заподіявши останній легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), на задній поверхні середньої третини правого передпліччя (1), середньої третини передньої і задньої поверхонь лівого передпліччя (2).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в пред`явленому обвинуваченні по жодному з епізодів не визнав та суду пояснив, що 24.04.2018 року в ранкову пору доби в приміщенні кухні за місцем свого проживання, збираючись на роботу, на шляху до холодильника, зіштовхнувся з дружиною ОСОБА_11 , від чого остання впала на підлогу, вдарившись потилицею об холодильник. Коли потерпіла підвелась, одразу викликала поліцію та своїх батьків, повідомивши про те, що він її вдарив. Неочікувавши такого розвитку подій, вийшов на вулицю, де біля під`їзду побачив батьків дружини, а згодом і екіпаж поліції. Тоді всі разом піднялись в приміщення квартири, де надав пояснення про те, що вдарив дружину, оскільки перебував в стресовому стані. Вважає себе невинуватим у даному обвинуваченні, оскільки жодних дій фізичного чи морального тиску щодо потерпілої не вчиняв, натомість сама потерпіла ініціювала та провокувала словесний конфлікт, в ході якого звинувачувала його із вживанням нецензурних слів, переслідуючи по квартирі.
Також, 21.05.2018 року близько 22 год. 45 хв. за місцем свого проживання в приміщенні кухні, намагаючись поговорити з дружиною ОСОБА_11 , яка в цей час переписувалась з кимось по мобільному телефону та повністю ігнорувала його, взяв зі столу її мобільний телефон та заховав у шухляду. Дружину це обурило, між ними розпочався словесний конфлікт, в ході якого вона пішла в кімнату, де спав їх син щоб його зібрати та піти до батьків. Ставши в дверях з метою завадити останній розбудити дитину, стримував її за кисті рук та не впускав до кімнати. В цей час ОСОБА_11 штовхала його, била з метою пройти до кімнати. Через голосне метушіння син все ж таки прокинувся, після чого допоміг дружині зібрати його та спустив дитячий візочок на вулицю, де вже підходили її батьки. Згодом приїхали працівники поліції. Жодних дій умисного характеру, спрямованих на заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не вчиняв, припустив, що тілесні ушкодження в останньої могли утворитись від того, що він утримував її за кисті рук коли та намагалась пройти до кімнати. На собі будь-яких тілесних ушкоджень після конфлікту не помічав. Цивільний позов не визнав.
Не дивлячись на заперечення вини обвинуваченим, його вина у вчиненні двох епізодів вказаного вище кримінального правопорушення, повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, по епізоду від 24.04.2018 року вина обвинуваченого доведена показами потерпілої ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що 24.04.2018 року близько 10 год. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході словесного конфлікту на побутовому ґрунті, з чоловіком ОСОБА_8 , останній ребром правої долоні руки наніс три удари в область потилиці. Від нанесених ударів втратила рівновагу, окуляри впали на підлогу, тому присіла на підлогу, уникнувши таким чином четвертого удару. Одразу викликала поліцію та зателефонувала до своєї матері. ОСОБА_8 вийшов на вулицю з квартири і через деякий час повернувся разом з батьками. По приїзду працівники поліції відібрали пояснення і склали протокол про адміністративне правопорушення. Того ж дня звернулась до травмпункту, про що отримала відповідну довідку. Під час судового розгляду складеного адміністративного протоколу, виявила невідповідність наявних в ньому відомостей фактичним обставинам справи, тому суд повернув зазначений протокол у зв`язку із наявністю в діях ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення. Підтримала заявлений цивільний позов, просила його задоволити.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2018 року (т. 2 а.с. 10) ОСОБА_11 заявила, що 24.04.2018 року близько 10 год. 00 хв. по вул. Пушкінська, 44-А/67 в м. Кам`янці-Подільському ОСОБА_8 в ході словесного конфлікту умисно спричинив їй тілесні ушкодження.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кожен окремо суду пояснили, що 24.04.2018 року близько 10 год. до ОСОБА_12 зателефонувала донька ОСОБА_11 , повідомивши про її побиття чоловіком. Одразу обоє прибули за місцем проживання доньки, де побачили заплакану доньку з онуком на руках, яка пояснювала, що ОСОБА_8 наніс три удари своєю рукою їй по потилиці. По спливу близько 10 хв. прибули працівники поліції, які відібрали в доньки та її чоловіка пояснення. Так як поліцейські не побачили в ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді почервоніння і припухлості, що знаходились під волоссям, ними було складено адміністративні матеріали. Того ж дня разом із донькою пішли до травмпункту, де останню обстежили, встановили діагноз, про що надали відповідну довідку.
З дослідженої адміністративної справи №676/2848/18 (3/676/1116/18) судом встановлено факт складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 424186 від 26.04.2018 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП по події, що мала місце 24.04.2018 року близько 10 год. 45 хв. в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , по факту вчинення ним домашнього насильства щодо ОСОБА_11 , що виразилось у шарпанні за одяг та вживанні нецензурної лайки. За результатами розгляду вказаного протоколу Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області 11.05.2018 року було винесено постанову про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, оскільки в діях ОСОБА_8 наявний склад кримінального правопорушення.
Слідчий Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_14 суду повідомив, що 24.04.2018 року прибув в складі слідчо-оперативної групи поліції на виклик в квартиру АДРЕСА_2 . Потерпіла ОСОБА_11 повідомляла про те, її чоловік систематично вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, а в день виклику тричі вдарив її долонею руки по потилиці. В приміщенні квартири крім потерпілої з дитиною ще знаходились її батьки та обвинувачений. Оскільки були відсутні видимі тілесні ушкодження, від потерпілої було прийнято заяву про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Поліцейський Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 суду пояснив, що 24.04.2018 року прибув в складі слідчо-оперативної групи поліції на виклик в квартиру АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 пояснювала, що чоловік наніс їй три удари ребром долоні по потилиці, скаржилась на біль в області голови. Ним було опитано ОСОБА_8 , який не заперечував факт спричинення потерпілій трьох ударів у вказаний нею спосіб.
Даними довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 2465 від 24.04.2018 року (т. 2 а.с. 21) потерпілій ОСОБА_11 встановлено діагноз закритий черепно-мозковий струс мозку, забій м`яких тканин голови та рекомендовано консультацію невропатолога.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що згідно записів з амбулаторного журналу 24.04.2018 року до нього як лікаря-травматолога травматологічного пункту Кам`янець-Подільської міської поліклініки № 1 зверталася ОСОБА_11 . Будь-яких обставин огляду не пам`ятає, із наявних записів в журналі потерпіла повідомляла, що її побив чоловік. Додав, що наявні на тілі потерпілої особи тілесні ушкодження на момент огляду, а також скарги фіксуються у довідці, на підставі чого встановлюється попередній діагноз.
Як вбачається з довідки лікаря-невропатолога ОСОБА_17 від 24.04.2018 року (т. 2 а.с. 22) ОСОБА_11 скаржилась на запаморочення при закриванні очей, біль в правій потиличній ділянці, який посилюється при рухах, в цей день була побита чоловіком. Встановлено діагноз - забій м`яких тканин голови, гостра реакція на стрес.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що згідно записів амбулаторного журналу до неї як до лікаря-невропатолога Кам`янець-Подільської міської поліклініки 24.04.2018 року звернулась потерпіла ОСОБА_11 , зі слів якої була побита чоловіком. Під час огляду було встановлено ознаки травми м`яких тканин голови в правій потиличній ділянці з огляду на наявне почервоніння та болючість при пальпації. Крім того, потерпіла була сильно схвильована, мала прискорений пульс та підвищений тиск, у зв`язку з чим було встановлено наявність в неї гострого стресу. Після огляду нею було видано відповідну довідку, де встановлено діагноз та рекомендації з лікування. Струсу головного мозку виявлено не було.
Відповідно до висновку експерта № 249 від 16.06.2018 року (т. 2 а.с. 13-14) в потерпілої ОСОБА_11 на підставі медичних документів встановлено легке тілесне ушкодження у вигляді підшкірної гематоми потиличної ділянки, яке могло утворитись як від дії тупого твердого предмета так і при ударі об такий по механізму «удар». Встановити давність спричинення вказаного тілесного ушкодження не представляється можливим, оскільки лікарями в медичних документах не описано детально характер підшкірної гематоми, а саме її колір.
Висновки даної експертизи повністю відповідають поясненням в судовому засіданні експерта ОСОБА_18 , який ствердив, що на момент проведення судово-медичної експертизи на тілі потерпілої будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було, тому експертиза проводилась на підставі медичної документації довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 2465 від 24.04.2018 року та даних медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_11 . Зазначеної медичної документації було достатньо для здійснення експертизи та встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення. Не виключив механізму заподіяння тілесних ушкоджень у спосіб, відтворений потерпілою в ході слідчого експерименту.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 29.05.2018 року (т. 2 а.с. 26-28) потерпіла ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в приміщенні службового кабінету Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області розповіла та відтворила в деталях, коли та за яких саме обставин обвинувачений ОСОБА_8 під час словесного конфлікту наніс три удари ребром правої долоні по потилиці, спричинивши їй тілесні ушкодження, що повністю відповідає наданим в ході допиту в судовому засіданні поясненням ОСОБА_11 , а також механізму спричинення та локалізації отриманих тілесних ушкоджень, викладених у висновку експерта № 249 від 16.06.2018 року та обвинувальному акті.
По епізоду від 21.05.2018 року вина обвинуваченого доведена показами потерпілої ОСОБА_11 , суду пояснила, що 21.05.2018 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_8 , прийшовши за місцем їх спільного проживання в стані алкогольного сп`яніння, провокував її до словесного конфлікту. В конфлікт не вступала, мовчала, тоді обвинувачений почав виривати з її рук мобільний телефон, навмисно стискаючи руки до болю, а коли йому вдалося вирвати телефон, розламав його. Зателефонувала з планшету до батька і попросила допомоги, на що батько відповів збирати дитину та йти до них. Намагаючись зібрати сина, який в цей час спав в кімнаті, ОСОБА_8 неодноразово штовхав її, стискав руки своїми руками, передпліччя, відкидав від кімнати. На її крик прокинувся син, після чого чоловік відступив, вона зібралась, вийшла на вулицю, де вже були батьки. Одразу викликала поліцію, по приїзду якої разом з батьками повернулась в квартиру, де було відібрано пояснення. Наступного дня звернулась до травмпункту.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кожен окремо суду пояснили, що 21.05.2018 року близько 23.30 год. до ОСОБА_13 з невідомого номеру зателефонувала донька і повідомила про повторне побиття ОСОБА_8 . Одразу обоє прибули за місцем проживання доньки, де поблизу аптеки «Валідол» побачили її з онуком. ОСОБА_11 пояснювала, що ОСОБА_8 пошкодив її мобільний телефон, вириваючи в неї з рук, відштовхував її від сина, коли та намагалась забрати його. Тоді ОСОБА_13 з онуком пішли за місцем їх проживання, а ОСОБА_12 з ОСОБА_11 викликали працівників поліції, з якими зайшли до квартири, в якій сталась подія, та надали відповідні пояснення поліцейським. Після чого пішли за місцем їх проживання, де побачили в ОСОБА_11 синці на руках, плечах та передпліччі, через що одразу направились в міський травмпункт, про що було надано відповідну довідку.
Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.05.2018 року (т. 2 а.с. 60) ОСОБА_11 заявила, що 21.05.2018 року близько 23 год. 30 хв. в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_8 на ґрунті довготривалих неприязних відносин умисно спричинив їй тілесні ушкодження.
Даними довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 3244 від 22.05.2018 року (т. 2 а.с. 63) підтверджено те, що потерпіла ОСОБА_11 звернулась з приводу отриманої 21.05.2018 року близько 23 год. 30 хв. травми, попередньо встановлено діагноз забиття синюхи обох передпліч та правого плече, рекомендовано амбулаторне лікування.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що згідно записів з амбулаторного журналу 22.05.2018 року до нього як лікаря-травматолога травматологічного пункту Кам`янець-Подільської міської поліклініки № 1 зверталася ОСОБА_11 . Будь-яких обставин огляду не пам`ятає, із наявних записів в журналі потерпіла повідомляла, що її побив чоловік. Додав, що наявні на тілі потерпілої особи тілесні ушкодження на момент огляду, а також скарги фіксуються у довідці, на підставі чого встановлюється попередній діагноз.
Поліцейський Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_21 суду пояснив, що 21.05.2018 року в нічну пору доби прибув в складі слідчо-оперативної групи поліції на виклик в квартиру АДРЕСА_2 . Потерпіла повідомляла, що її чоловік погрожував їй фізичною розправою та поламав мобільний телефон, не пам`ятає чи повідомляла вона про спричинення ним тілесних ушкоджень, про що було оформлено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 29.05.2018 року (т. 2 а.с. 73-75) потерпіла ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в приміщенні службового кабінету Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області розповіла та відтворила в деталях, коли та за яких саме обставин обвинувачений ОСОБА_8 спочатку стискав її руки до болю, вириваючи мобільний телефон, після чого штовхав її, стискаючи зап`ястки, передпліччя, плечі, відкидаючи від дверей дитячої кімнати, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, що повністю відповідає наданим в ході допиту в судовому засіданні поясненням ОСОБА_11 , а також механізму спричинення та локалізації отриманих тілесних ушкоджень, викладених у висновках експертів № 262 від 25.05.2018 року та № 275 від 04.06.2018 року та обвинувальному акті.
Відповідно до висновків експертів № 262 від 25.05.2018 року та № 275 від 04.06.2018 року (т. 2 а.с. 64-65, а.с. 84-85) в потерпілої ОСОБА_11 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на передній поверхні нижньої третини правого плеча (1), на задній поверхні середньої третини правого передпліччя (1), середньої третини передньої і задньої поверхонь лівого передпліччя (2), які могли утворитись внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо пальців рук при стисканні, близько 3-4 діб тому назад від моменту проведення судово-медичної експертизи та за обставин, про які вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту від 29.05.2018 року (т. 2 а.с. 73-75).
Висновки даних експертиз, в частині механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 повністю відповідають поясненням в судовому засіданні експерта ОСОБА_22 , який вказав що проводив експертизу № 275 від 04.06.2018 року на підставі протоколу слідчого експерименту та диску з відеозаписом до нього, які надав слідчий ОСОБА_23 .
Відмінності в протоколах слідчого експерименту від 29.05.2018 року, який міститься в матеріалах досудового розслідування та який було долучено в судовому засіданні експертом ОСОБА_22 , слідчий ОСОБА_24 пояснив технічною помилкою, оскільки надав експерту первинний протокол, в якому містилися пунктуаційні помилки, після чого відредагувавши вказаний протокол, що призвело до часткової втрати тексту, долучив до матеріалів досудового розслідування. Викладений в обох протоколах механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій не відрізняється.
Суд, дослідивши протоколи слідчого експерименту від 29.05.2018 року, не вбачає підстав в силу вимог ст.ст. 86, 89 КПК України визнавати останні, а також висновок експерта № 275 від 04.06.2018 року недопустимими доказами, оскільки експерту в ухвалі суду про залучення експерта від 31.05.2018 року було поставлено питання чи могли утворитись вказані у попередньому висновку експерта тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_11 за обставин, на які вказує остання під час проведення допиту та слідчого експерименту за її участю?. При цьому, в обох екземплярах протоколів слідчого експерименту зазначено аналогічний механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, що також зафіксовано на відеозаписі до нього, який був досліджений експертом.
Сукупність зазначених доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_8 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що мало місце 24.04.2018 року та 21.05.2018 року. При цьому, судом критично оцінюються показання обвинуваченого щодо відсутності в нього умислу на спричинення потерпілій будь-яких тілесних ушкоджень, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами по справі, а також суд не приймає його показання до уваги та вважає їх спробою уникнути кримінальної відповідальності з наступних міркувань.
Умисне легке тілесне ушкодження (ч. 1 ст. 125 КК України) з обєктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідками, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання. При цьому, відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.
При визначенні наявності чи відсутності умислу в обвинуваченого на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілій необхідно враховувати локалізацію, характер, механізм утворення отриманих тілесних ушкоджень, а також зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини, що обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.
Таким чином, твердження обвинуваченого ОСОБА_25 про відсутність умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, що мало місце 24.04.2018 року, та його припущення про отримання нею тілесних ушкоджень після того як вона зіштовхнувшись з ним, впала на підлогу та вдарилась потилицею об холодильник, спростовується як поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , яка чітко вказала про те, що саме ОСОБА_25 в ході словесного конфлікту на побутовому ґрунті ребром правої долоні руки наніс три удари в область потилиці, від чого вона втратила рівновагу, присівши на підлогу. При цьому, будь-яких показань про те, що вона падала та вдарялась об холодильник потилицею потерпіла в судовому засіданні не надавала. У суду немає підстав піддавати пояснення останньої сумніву, зважаючи на їх чіткість, послідовність та узгодженість з даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.05.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 29.05.2018 року, а також даними висновку експерта № 249 від 16.06.2018 року, яким підтверджено саме такий механізм заподіяння вказаних ушкоджень та їх локалізацію, на які вказує потерпіла.
Крім того, спричинення інкримінованого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_11 обвинуваченим ОСОБА_25 знайшло своє підтвердження в поясненнях, наданих в судовому засіданні свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які кожен окремо пояснили, що прибувши в день події за місцем проживання доньки, остання пояснювала, що ОСОБА_8 наніс три удари своєю рукою їй по потилиці. Вказані покази знайшли своє підтвердження і в поясненнях поліцейських, які здійснювали виїзд на місце події - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які чітко зазначили, що ОСОБА_11 пояснювала про те, що чоловік тричі вдарив її долонею руки по потилиці, а сам ОСОБА_25 під час допиту не заперечував факт спричинення потерпілій ударів у вказаний нею спосіб.
Незважаючи на неможливість встановлення експертом у своєму висновку № 249 від 16.06.2018 року давності спричинення тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_11 по епізоду від 24.04.2018 року, суд з огляду на пояснення потерпілої, свідків, поліцейських, а також дані адміністративної справи № 676/2848/18, довідки Кам`янець-Подільського травматологічного пункту № 2465 від 24.04.2018 року, довідки лікаря-невропатолога ОСОБА_17 від 24.04.2018 року, приходить до висновку, що вчинення кримінального правопорушення відбулось саме 24.04.2018 року.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_25 про відсутність умислу на спричинення потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, що мало місце 21.05.2018 року, оскільки він лише стримував її за кисті та руки з метою перешкодити зайти до кімнати, спростовується як поясненнями потерпілої ОСОБА_11 , яка чітко вказала про те, що ОСОБА_25 в ході словесного конфлікту навмисно стискав своїми руками її руки та передпліччя з метою вирвати мобільний телефон, після чого неодноразово штовхав, відкидав від кімнати. У суду немає підстав піддавати пояснення останньої сумніву, зважаючи на їх чіткість, послідовність, незмінність як в ході проведення досудового розслідування так і судового розгляду справи, а також узгодженість з поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які прибули на місце події одразу після конфлікту, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.05.2018 року, протоколу проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 29.05.2018 року, а також даними висновків експертів № 262 від 25.05.2018 року та № 275 від 04.06.2018 року, яким підтверджено саме такий механізм заподіяння вказаних ушкоджень та їх локалізацію, на які вказує потерпіла. Крім того, жодних доказів (лікарських довідок, висновку експерта тощо) на підтвердження пояснень обвинуваченого ОСОБА_25 про те, що потерпіла наносила йому удари, штовхала з метою пройти силоміць до кімнати, в матеріалах досудового розслідування немає, а в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження, зважаючи на пояснення обвинуваченого про те, що він не помічав на собі будь-яких тілесних ушкоджень після конфлікту з потерпілою.
Таким чином, за встановлених судом фактичних обставин по двом епізодам кримінального правопорушення дії обвинуваченого ОСОБА_25 щодо потерпілої ОСОБА_11 носили активний характер, були протиправними, між цими діями і їх наслідками існував прямий причинний зв`язок. Докладання обвинуваченим певних зусиль у вигляді ударів по потилиці, що мали місце 24.04.2018 року, та стискань рук потерпілої, що мали місце 21.05.2018 року, свідчили про те, що обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілої, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода. Тобто він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду, у даному випадку - за умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд в ході судового слідства встановив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , що виразилось в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_8 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При обранні обвинуваченому міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено вчинення злочину повторно та вчинення злочину щодо подружжя.
ОСОБА_8 не судимий, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання компрометуючими даними КП «УК Добробут» щодо нього не володіє, за місцем роботи КП «Міськтепловоденергія» характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 в ході досудового та судового розгляду справи не обирався. Таких підстав обирати йому будь-який із запобіжних заходів, до набрання вироку законної сили, суд не вбачає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
При визначені розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та глибину душевних страждань позивача від спричинених їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого у неї відбулося порушення нормального ритму життя, приниження честі та гідності, перебування в стресовому стані, вимушені зміни місця проживання її та дитини. Розмір відшкодування моральної шкоди із врахуванням характеру кримінального правопорушення, виду та ступеню вини обвинуваченого, його матеріального становища, стану його психічного здоров`я, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, на думку суду, відповідає 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн., які слід стягнути з обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_8 на користь потерпілої-цивільного позивача ОСОБА_11 .
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень відшкодування моральної шкоди.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя