336/7083/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про проведення експертизи, подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003663 від 16.11.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, за змістом якого просить призначити судово-хімічну експертизу наркотичних засобів,психотропних речовин,їх аналогів чи прекурсорів, до проведення якої залучити експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0003663 від 16.11.2018 року за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.
Досудовим слідством встановлено, що 15.11.2018 року біля будинку АДРЕСА_1 працівниками поліції був зупинений громадянин ,який назвався як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в ході проведення поверхневого огляду якого співробітниками поліції було виявлено зіп-пакет з невідомою речовиною .
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: частина 1 статті 309 Кримінального кодексу України.
З метою встановлення,чи являється вилучена речовина наркотичним засобом,психотропною речовиною,їх аналогом чи прекурсором та яким саме, виникла необхідність у проведені судово-хімічної експертизи речовини,вилученої у ОСОБА_4 .
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснювалось.
Розглянувши клопотання, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для його задоволення.
З матеріалів клопотання встановлено,що 15.11.2018 р.в період часу з 21.40 год.до 22.50 год.слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ОСОБА_3 провів огляд місця події,яким є ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_1 ,в ході якого у ОСОБА_4 із долоні руки було вилучено зіп-пакет з невідомою речовиною .
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань ,кримінальне провадження за № 0003663 за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України було зареєстровано 16.11.2018 о 10 год.27 хв.
За змістом ч. 1 ст. 237 КПК України огляд місцевості, приміщення, речей та документів проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Проведення огляду особи положеннями ст.237 КПК України не передбаченого.
Водночас,згідно з вимогами частин 1, 3, 4 ст. 208 КПК України визначено,що уповноважена особа має право затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, якщо цю особу застали на місці вчинення злочину, та може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу, якими регламентовано порядок проведення обшуку та, зокрема, визначено, що обшук особи здійснюється за рішенням слідчого чи прокурора з обов`язковою участю не менше двох понятих. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Натомість, фактично затримавши та провівши особистий обшук ОСОБА_5 у ході огляду місця події, слідчий порушив вимоги кримінального закону, якими не передбачено можливості проведення такої слідчої дії до внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ухвала ВССУ від 29.01.2015 року у справі № 5-248км15). Протокол затримання особи не оформлювався, захисник йому не забезпечувався,права підозрюваного не роз*яснювались.
Ніяких інших відомостей,належних до кримінального провадження,крім вилучених при обшуку ОСОБА_4 предметів,під час огляду місця події не встановлювалось.
Як передбачено ст.84 КПК України,доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані,отримані у передбаченому цим Кодексом порядку,на підставі яких слідчий,прокурор,слідчий суддя і суд встановить наявність чи відсутність фактів та обставин,що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
В силу ст.87 КПК України,недопустимими є докази,отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини,гарантованих Конституцією та законами України,міжнародними договорами,згода на обов*язковість яких надана Верховною Радою України,а також будь-які інші докази,здобуті завдяки інформації,отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Суд зобов*язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод,зокрема,такі діяння:здійснення процесуальних дій,які потребують попереднього дозволу суду,без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов,порушення права особи на захист.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень,на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення,що прямо зазначено у ч.2 ст.86 КПК України.
Відповідно до роз*яснень п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

На час розгляду даного клопотання по кримінальному провадженню не прийнято жодного процесуального рішення про те,чи є предмети,вилучені під час обшуку ОСОБА_5 речовими доказами,арештованим майном тощо,місце їх зберігання,спосіб упаковування тощо.
Фактично клопотання спрямовано на те,щоб за ухвалою слідчого судді про призначення експертизи допустити у кримінальному провадженні як докази результати особистого обшуку особи,який вже відбувся з порушенням ст.208,42 КПК України,що не відповідає вимогам процесуального закону.
За викладених вище обставин висновок експерта за результатами дослідження недопустимих доказів матиме наслідок і його недопустимість ,що знайшло своє втілення у рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 р.,»Яременко проти України» від 30.04.2015 р.,де викладена концепція «плоди отруйного дерева»,сенс якої зводиться до того,що якщо джерело доказів (»дерево»)є недопустимим,то всі докази,отримані за його допомогою(«плоди»)будуть такими ж.

Встановлених слідчим суддею обставин достатньо для висновку про те,що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2,7,84-87,369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про проведення експертизи, поданого в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003663 від 16.11.2018 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1