Справа № 749/762/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/62/19
Категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 16 серпня 2016 року за № 0000274, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Щорс Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, з професійно-технічною освітою, невійськовозобов`язаного, інваліда 3 групи, раніше судимого:

1. 20.06.2000 року Щорським районним судом за ч. 3 ст. 140, ст. 46-1 КК України (1960) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2. 09.02.2001 року Щорським районним судом за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 42, ст. 43 КК України (1960) 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3. 25.10.2006 року Щорським районним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі;

4. 21.09.2009 року Щорським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

5. 16.08.2013 року Щорським районним судом за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 28.10.2015 вирок Щорського районного суду змінено та засуджено, із застосуванням ст. 69 КК України, до 2 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна. Звільнений 16.12.2015 року по відбуттю строку покарання (судимості не зняті та не погашені);

6. 15.01.2018 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів ,частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 15.01.2018 року у виді 1 позбавлення волі та призначено остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати у кримінальному провадженні на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1782 грн. на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання за попереднім вироком, зарахувавши йому в строк відбуття покарання його період перебування під вартою.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 15 серпня 2016 року, приблизно о 23 годині, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення ОСОБА_8 проник до приміщення житлового будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки таємно, повторно викрав телевізор марки «Вітязь», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 1224 від 13.10.2016 року становить 500 грн., який належав ОСОБА_9 , в результаті чого останньому заподіяна майнова шкода на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному із проникнення до житла, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

В подальшому, 12 листопада 2016 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу умисно, протиправно, таємно, повторно викрав з під`їзду приміщення двоповерхового житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , велосипед марки «Villiger», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 34 від 23 травня 2017 року становить 3360 грн., який належав ОСОБА_10 , в результаті чого, останньому заподіяна майнова шкода на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 березня 2017 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з-під приміщення торгового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_4 шляхом вільного доступу умисно, протиправно, таємно, повторно викрав шафу марки «Комфорт 4/560» у розібраному стані, запаковану у п`ять картонних коробок, вартість якої становить 6270 грн., що належала ОСОБА_11 , в результаті чого останньому заподіяна майнова шкода на вказану суму

Крім того, 01 квітня 2017 року, близько 23 години, ОСОБА_8 , проходячи по АДРЕСА_5 , на землі помітив металеві запчастини, що належать ОСОБА_12 , які останній залишив без догляду після ремонту свого автомобіля. ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, діючи з прямим умислом на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу умисно, протиправно, таємно, повторно викрав металеві запчастини, а саме стійку бокового борта в зборі, вартість якої згідно висновку експерта № 2324/17-24 від 17.05.2017 року становить 437 грн. 76 коп. та металевий швелер № 14 литий, довжиною 160 см, вартість якого у відповідності до висновку експерта № 2326/17-24 від 18.05.2017 року складає 382 грн. 40 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 820 грн. 16 коп.

Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

За сукупністю злочинів, умисні дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано, як вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у зв`язку з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права. Також просить застосувати примусовий привід до свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Зазначає, що вирок є явно несправедливим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, адже суд не дослідив в повному обсязі всі обставини справи, не допитав свідків щодо яких він заявляв, чим порушив його право на захист. Зазначає, що по першому епізоду, а саме крадіжки телевізора, свою вину визнає частково, оскільки крадіжку вчинив під час спільного розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_9 , оскільки в приміщення останнього не проникав, замок на дверях не зривав. Повністю визнає свою вину у викраденні велосипеда у потерпілого ОСОБА_10 . Щодо третього епізоду, а саме крадіжки шафи марки Комфорт 4/560, то він вину не визнає повністю, так як саме свідок ОСОБА_15 запропонував йому допомогти віднести цю шафу до магазину Секонд Хенд, де працює його співмешканка ОСОБА_14 , а про те, що це його речі він не знав, тому погодився перенести шафу в магазин його співмешканки, та які пізніше його оговорили.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - начальник Щорського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_16 просить вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21.06.2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів дослідила питання безпосередньої участі обвинуваченого в засіданні апеляційного суду. На даний час обвинувачений знаходиться в слідчому ізоляторі, куди поміщений в порядку виконання іншого вироку, який вступив в законну силу. У відповідності до ч. 4 ст.401 КПК, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання апеляційного суду, коли з цього приводу є його клопотання. Колегією суддів встановлено, що такого клопотання обвинувачений не заявляв. Про час розгляду апеляційної скарги він повідомлявся судом, про що свідчать його розписки. На день розгляду справи клопотання про доставку в судове засіданні ОСОБА_8 не заявляв. В судовому засіданні обвинувачений був представлений адвокатом. Сторони кримінального провадження прокурор і захисник вважали за можливе розглядати справу у відсутності обвинуваченого, який належним чином повідомлений про час розгляду справи, клопотань про свою участь не надав. Тому розгляд апеляційної скарги ОСОБА_8 проводився без його участі.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає. Таке рішення колегія суддів ґрунтує наступним.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку протиправного діяння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково та надав наступні показання.

Вину у вчиненні крадіжки телевізора з житлового будинку ОСОБА_9 визнав частково. Пояснив, що дійсно у серпні 2016 року він перебував в будинку ОСОБА_9 , де вони спільно вживали алкогольні напої. Коли він помітив, що ОСОБА_9 сильно сп`янів, він взяв телевізор та пішов з будинку. Телевізор викрадав для власного використання. Телевізор потім був ним виданий працівникам правоохоронних органів. Замок з дверей він не зривав та до будинку потерпілого не проникав, оскільки він вже знаходився в будинку потерпілого разом з ним.

Вину у викраденні велосипеду 12.11.2016 року з під`їзду приміщення двоповерхового житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 визнав повністю. Пояснив, що дійсно він у листопаді 2011 р. з під`їзду двоповерхового будинку в м. Сновську викрав велосипед, який в подальшому розібрав на запчастини та частину запчастин продав ОСОБА_17 , а іншу, яка в нього залишилась, добровільно видав працівникам поліції.

Вину у вчиненні крадіжки шафи 06.03.2017 року з-під приміщення торгового комплексу «Торговий дім» в м. Сновськ не визнав повністю. Пояснив, що він йшов через центральну площу м. Сновськ, де зустрів свого знайомого ОСОБА_15 , який попросив його перенести якісь коробки, які знаходились біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до магазину секонд-хенд, який знаходиться в підвальному приміщенні магазину АТБ в м. Сновськ. Він погодився, вони перенесли частину коробок до цього магазину, де працювала співмешканка ОСОБА_15 . Скидан З. Вину у скоєному не визнає, шафу не викрадав, лише допоміг ОСОБА_15 , перенести якісь коробки до магазину, коли дізнався, що це крадена шафа одразу відмовився допомагати ОСОБА_15 .

Вину у вчиненні 01.04.2017 року крадіжки запчастин до автомобіля на вул. Архітектурна в м. Сновськ визнав в повному обсязі, та пояснив, що він, проходячи біля будинку № 13, на землі помітив металеві запчастини, а саме стійку бокового борта та металевий швелер, які викрав та в подальшому продав ОСОБА_18 . Кається у скоєних злочинах.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 раніше він не знав. У серпні 2016 року, більш точну дату він не пам`ятає, прийшов вранці додому та виявив відсутність замка на дверях і зникнення з будинку належного йому телевізора та іншого майна. Перед виходом з будинку він закрив двері в будинок на замок. З ОСОБА_8 він спиртних напоїв не вживав, додому до себе його не запрошував. Під час проведення слідчих дій з ОСОБА_8 у нього в будинку обвинувачений показував обставини як він проник до будинку та викрав телевізор. Таким чином, ці показання потерпілого повністю спростовують показання обвинуваченого і підтверджують правильність висновків суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 надала показання, що у квітні 2017 року її чоловік ОСОБА_12 ремонтував вантажний автомобіль біля будинку. Залишив запчастини, які були викрадені. Сусіди сказали, що крадіжку запчастини здійснив ОСОБА_8 . Потім викрадені запчастини ОСОБА_19 повернули.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні надав показання, що у квітні 2017 року він зустрів ОСОБА_8 , який запропонував йому купити швелер та стійку бортову на вантажний автомобіль «Камаз», які він купив. Приблизно через два тижні до нього прийшов ОСОБА_12 , який помітив ці запчастини, сказав, що в нього були викрадені такі саме речі та викликав поліцію. Приїхали працівники поліції, склали відповідні документи, та наступного день він відвіз вказані запчастини ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання, що ОСОБА_8 у листопаді 2016 року продав йому запчастини від спортивного велосипеда, а саме колесо та перемикачі.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні упевнено вказав на ОСОБА_8 як на особу, яка скоїла крадіжку шафи і пояснив, що у березні 2017 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , який попросив його допомогти перенести коробки з частинами шафи від приміщення торгового комплексу «Торговий дім» до магазину секонд-хенд, який знаходиться в підвальному приміщенні магазину АТБ в м. Сновськ. Він погодився, вони перенесли частину коробок до магазину, де працювала співмешканка ОСОБА_15 , ОСОБА_20 . Коли він помітив, що в коробках знаходяться частини від шафи він запитав ОСОБА_8 , що це за шафа та навіщо вони несуть її до магазину секонд-хенд. ОСОБА_8 йому пояснив, що це шафу купили його родичі та вони її найближчим часом заберуть з магазину. Через деякий час з`ясувалось, що ця шафа була викрадена ОСОБА_8 . Він з ОСОБА_8 ні про що не домовлялись, він просто випадково зустрів ОСОБА_8 та на його прохання допоміг йому перенести ці коробки. Він шафу в магазині не ховав під речами, шафа лежала у всіх на виду посеред магазину. Зазначив, що у нього з ОСОБА_8 неприязні стосунки, тому він намагається притягнути його до кримінальної відповідальності за крадіжку шафи оговорюючи його в суді.

Показанням ОСОБА_8 та показанням свідків судом першої інстанції з дотриманням передбачених процесуальним законом положень судового розгляду справи надано відповідну оцінку, як і дослідженим усім наявним доказам у справі. З такою оцінкою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Вина ОСОБА_8 в сукупності з показаннями свідків підтверджується також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2016 р., згідно якого ОСОБА_9 заявив про здійснення в ніч з 15.08.2016 р. на 16.08.2016 р. крадіжки речей з належного йому будинку, розташованого по АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 16.08.2016 р., проведеного в будинку ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , яким встановлено факт крадіжки речей з будинку потерпілого;

- протоколом огляду місця події від 02.09.2016 р., проведеного за участю потерпілого за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_8 добровільно видав телевізор «Витязь», а потерпілий ОСОБА_9 упізнав належний йому телевізор, який був викрадений у нього з будинку;

- висновком товарознавчої експертизи № 1224 від 13.10.2016 р., згідно якого вартість телевізору марки «Вітязь» становить 500 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2017 р., згідно якого ОСОБА_8 показав на будинок ОСОБА_9 , розташованого по АДРЕСА_3 , звідки він викрав телевізор та пояснив обставини здійснення ним крадіжки з будинку потерпілого. При проведенні слідчого експерименту обвинувачений не вказував на спільне розпиття спиртних напоїв з потерпілим, а навпаки вказав, що протиправно проникнув до його помешкання і звідти викрав телевізор. Колегія суддів наголошує, що ця слідча дія проводилась публічно, що унеможливлювало будь-який незаконний тиск на обвинуваченого і суд цілком підставно поклав її в обґрунтування вироку (т.1 а.с. 165-167);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.11.2016 р., згідно якого ОСОБА_10 заявив про викрадення 12.11.2016 р. з під`їзду приміщення двоповерхового житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 , належного йому велосипеду марки «Villiger»;

- протоколом огляду місця події від 12.11.2016 р., згідно якого встановлено факт крадіжки 12.11.2016 р. велосипеду марки «Villiger» з під`їзду приміщення двоповерхового житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_4 .

- протоколом огляду місця події від 25.02.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_10 , згідно якого оглянуто господарство за місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , де виявлено раму та запчастини від велосипеду марки «Villiger», які потерпілий упізнав та зазначив, що це запчастини та рама від належного йому велосипеда, який був викрадений;

- ухвалою Щорського районного суд Чернігівської області від 27.02.2017 р. про надання дозволу на проведення огляду будинку за фактичним місцем проживання ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , з метою відшукання викраденого майна, а саме велосипеду марки «Villiger»;

- висновком товарознавчої експертизи № 34 від 23 травня 2017 року, згідно якого вартість велосипеду марки «Villiger» становить 3360 грн.;

- заявою ОСОБА_11 начальнику Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області від 13.04.2017 р., згідно якої невідомі особи 06.03.2017 р. з-під приміщення торгового комплексу «Торговий дім», який розташований по вул. Незалежності, 1, в м. Сновськ Чернігівської області викрали шафу;

- протоколом огляду місця події від 06.03.2017 р., згідно якого на сходовому майданчику приміщення торгового комплексу «Торговий дім», який розташований по вул. Незалежності, 1, в м. Сновськ Чернігівської області виявлено коробки з частинами меблів всередині та під час проведення слідчих дій були вилучені відбитки пальців рук;

- протоколом огляду місця події від 06.03.2017 р., згідно якого встановлено факт крадіжки біля приміщення торгового комплексу «Торговий дім», який розташований по вул. Незалежності, 1, в м. Сновськ Чернігівської області коробок з частинами меблів всередині;

- висновком експерта №472 від 29.03.2017 р., згідно якого слід пальця руки розміром 19х13мм вилучений при огляді місця події 06.03.2017 р. залишений не ОСОБА_21 та не ОСОБА_22 , а іншою особою;

- висновком експерта №2581/17-24 від 09.06.2017 р., згідно якого середня ринкова вартість шафи «Комфорт 4/560» складає 5620 грн.;

- протоколом прийняття заяви від 11.04.2017 р., згідно якої ОСОБА_12 звернувся до Сновського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про викрадення у нього біля будинку металевих речей;

- протоколом огляду місця події від 11.04.2017 р., згідно якого встановлено факт викрадення біля будинку № 13а по вул. Архітектурній в м. Сновську металевих запчастин, а саме стійку бокового борта в зборі, та металевого швелеру литого належних ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду місця події від 15.04.2017 р., згідно якого біля подвір`я за адресою АДРЕСА_7 ОСОБА_18 добровільно видав працівникам поліції стійку бокового борта, та металевий швелер при цьому пояснив, що ці речі він купив у ОСОБА_8

- висновком експерта № 2326/17-24 від 18.05.2017 р., згідно якого вартість стійки бокового борта в зборі, 437 грн. 76 коп. вартість металевого швелеру № 14 литого довжиною 160 см, складає 382 грн. 40 коп..

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки у належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки у достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку та цілком правильно критично оцінив показання ОСОБА_8 в частині не визнання ним вини у проникненні до будинку потерпілого ОСОБА_9 та в частині не викрадення ним шафи з-під магазину Торговий дім, вина повністю доведена показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , які є логічними та послідовними, та дослідженими письмовими доказами, а також підкріплюються речовими доказами.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази і дав у вироку аналіз усіх доказів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно досліджені обставини кримінального провадження.

Твердження обвинуваченого про те, що крадіжку телевізора він вчинив після спільного розпиття спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_9 , і в приміщення останнього не проникав, замок на дверях не зривав, не заслуговують на увагу, оскільки вони в повному обсязі спростовуються показаннями потерпілого та доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме, протоколом огляду місця події від 16.08.2016 року ( т. 1 а.с.156), згідно якого встановлено факт крадіжки, протоколом огляду місця події від 02.09.2016 року за участі ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 159), згідно якого обвинувачений видав телевізор Вітязь, а потерпілий впізнав свій телевізор, висновком товарознавчої експертизи від 13.10.2016 року за № 1224 (т. 1 а.с. 237), протоколом проведення слідчого експерименту від 19.06.2017 року (т. 1 а.с. 165), згідно якого ОСОБА_8 показав звідки здійснив крадіжку телевізора.

Доводи обвинуваченого щодо третього епізоду вчинення злочинів, а саме крадіжки шафи марки Комфорт 4/560, та твердження про те, що саме свідок ОСОБА_15 запропонував йому допомогти віднести цю шафу до магазину Секонд Хенд, де працює його співмешканка ОСОБА_14 , а про те, що це його речі він не знав, тому погодився перенести шафу в магазин його співмешканки також безпідставні, оскільки вони в повному обсязі спростовуються показаннями свідка ОСОБА_15 , адже як обвинувачений, так і свідок ОСОБА_15 вказували на стійкі неприязні відносини між собою, а тому на переконання колегії суддів, ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання, які не відповідають дійсним обставинам вчинення ним кримінального правопорушення з метою уникнути притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене. Також ці доводи спростовуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а саме, протоколом огляду місця події від 06.03.2017 року (т. 1 а.с. 191-193), згідно якого встановлено факт крадіжки, протоколом огляду місця події від 06.03.2017 року (т.1 а.с. 194), згідно якого виявлено коробки із частини шафи, висновком експерта за № 2581/17-24 від 09.06.2017 року (т. 1 а.с. 224).

Отже, усі докази, на яких ґрунтується вирок, ретельно перевірені судом та підставно покладені в обґрунтування вироку. З таким рішенням колегія суддів погоджується. Будь-яких доказів недопустимості або неналежності доказів апеляційному суду не надано. Всі аргументи, що викладені в апеляційній скарзі, не мають під собою жодної фактичної доказової бази.

Колегія суддів не вважає за необхідне здійснювати повторний допит свідків, на яких наголошував обвинувачений, оскільки усі вони були ретельно допитані в суді першої інстанції, сторони мали можливість ставити їм запитання. Необхідність повторного допиту цих свідків стороною захисту ніяк не мотивована.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_8 в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, а також роз`яснень, що містяться в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, особу винуватого, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, та врахував обставину, що обтяжує його покарання, а саме, рецидив злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог статті 65 КК України обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України є середньої тяжкості, за ч. 3 ст. 185 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, матеріали досудової доповіді, складеної інспектором Сновського районного сектору з питань пробації 26.09.2017 року відносно обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства оцінюється, як високий та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, дослідив характеризуючи матеріали відносно обвинуваченого, який за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, на обліку у психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, раніше неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, з`ясував конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, зокрема, рецидив злочинів, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо з призначенням йому покарання в межах санкцій інкримінованих йому статей у виді позбавлення волі, враховуючи те, що він вчинив злочини до постановлення попереднього вироку, з частковим приєднанням частини невідбутого покарання за попереднім вироком на підстав ч. 4 ст. 70 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4