Справа № 303/210/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження №11сс/4806/29/19 за клопотанням про арешт майна автомобіля марки «Audi» моделі «Q3», в якому представник власника майна адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2018.

Старший слідчий СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.01.2017 під № 0000109 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску.

Як убачається зі змісту клопотання, цей транспортний засіб 20.04.2016 у сервісному центрі № 8045 по вул. Павла Усенка в м. Київ був знятий з обліку, а 27.07.2016 у цьому ж сервісному центрі за договором купівлі-продажу зареєстрований на ОСОБА_12 , не зважаючи на те, що в дійсності, згідно з кредитним договором № 00259670 від 16.12.2014, належить на праві власності ПАТ «Райфайзен Банк Аваль». Слідчий вважає встановленим, що підписи від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на документах, які стосуються зняття автомобіля з обліку та його реалізації, наданих до сервісного центру № 8045, виконані, відповідно, не ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а іншою особою, а відбиток печатки ПП «Лідер М» на цих документах нанесений не кліше печатки приватного підприємства «Лідер М».

Клопотання мотивоване тим, що автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, був знятий з обліку без відома власника, є предметом кримінального правопорушення і може бути втрачений, проте має бути використаний, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2018 клопотання задоволено: на автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску накладено арешт. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що матеріали кримінального провадження містять достатні підстави вважати цей автомобіль речовим доказом, який відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Представник власника автомобіля марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 з ухвалою слідчого судді не погодився, подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді і в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нову, якою залишити клопотання слідчого без задоволення. В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_6 отримав копію ухвали слідчого судді 05.12.2018, є добросовісним набувачем вказаного в ній транспортного засобу, який в дійсності ні речовим доказом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, не є, не відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, підданий арешту на підставі клопотання, яке не містить підстав та необхідного обґрунтування застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, яке, до того ж, є обмеженням права власності добросовісного набувача, неспівмірним з потребами досудового розслідування, істотно позначається на законних інтересах родини власника транспортного засобу.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.02.2019 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2018 про накладення арешту на автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, представнику його власника адвокату ОСОБА_7 поновлено.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника власника майна на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них потерпілих, представника потерпілого, прокурора, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи учасників кримінального провадження і приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Кримінальним правопорушенням, що його передбачено ч.1 ст. 358 КК України, є підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином - підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Арештом майна, відповідно до ч.1 ст. 170 КК України, є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Тому, згідно з ч.2 цієї статті, арешт майна допускається виключно з метою забезпечення 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з пунктом 1 частини 2 та частиною 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України передбачено також можливість накладення арешту на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Приписом ч.10 (абз.2) ст. 170 КПК України заборонено арешт майна, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК, повинен врахувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Ці вимоги кримінального процесуального закону прокурором і слідчим суддею не додержані в повній мірі.

Ні в клопотанні, ні в матеріалах провадження (а.п. 1-40), ні в ухвалі слідчого судді (а.п. 42-44) немає відомостей про докази, які вказували б на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, на правові підстави для арешту належного йому автомобіля, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як убачається зі змісту доданої до клопотання копії постанови слідчого від 12.03.2018, автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, визнаний речовим доказом на тій підставі, що він 20.04.2016 був знятий з обліку без відома власника.

Між тим, за твердженням його представника в судовому засіданні ОСОБА_6 є четвертим власником цього автомобіля, володіє і користується ним впродовж двох років. Слідів, притаманних злочину, передбаченому ч.1 ст. 358 КК України, цей автомобіль на собі не має, органом досудового розслідування він не оглядався і підстав стверджувати зворотне у прокурора немає.

Ці твердження прокурором у судовому засіданні не спростовані.

Про підозру в учиненні кримінального правопорушення в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 не повідомлено. Будь-яких даних, які давали б підстави вважати що він причетний до кримінального правопорушення, або що вказаний автомобіль здобутий ним протиправним шляхом, був об`єктом кримінально протиправних дій, знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є майном підозрюваного і може підпасти під конфіскацію майна, як вид покарання, прокурор слідчому судді і апеляційному суду не надав.

Апеляційний суд вважає, що за таких обставин арешт автомобіля марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, належного ОСОБА_6 , є неспіврозмірним завданням кримінального провадження обмеженням прав його власника і призведе до наслідків, які суттєво позначаться на законних інтересах власника та членів його родини.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2018, якою накладено арешт на автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, білого кольору, скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 про накладення арешту на автомобіль марки «Audi» моделі «Q3», кузов НОМЕР_1 2014 року випуску, білого кольору, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: