Справа № 583/5534/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" грудня 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області заяву судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області

ОСОБА_3 від 29.12.2018 року
про самовідвід у кримінальній справі за заявою ОСОБА_4 про відвід у кримінальному провадженні працівників Охтирської місцевої прокуратури, суддів Охтирського міськрайонного суду та апеляційного суду Сумської області під час розгляду заяви
встановив:
28.12.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшла заява ОСОБА_5 про відвід у кримінальному провадженні працівників Охтирської місцевої прокуратури, суддів Охтирського міськрайонного суду та апеляційного суду Сумської області під час розгляду заяви.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2018 року вказана справа була передана до провадження судді ОСОБА_6 .

29.12.2018 року суддею ОСОБА_7 подано заяву про самовідвід, мотивовану тим, що у зазначеній заяві порушується питання про відвід всім суддям Охтирського міськрайонного суду, у зв`язку з чим просила передати в порядку автоматичного розподілу зазначену заяву на розгляд іншому судді в частині вирішення заявленого йому відводу.
Суд, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного:

Відповідно до ст. 75 ч. 1 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно вимог ст. 80 ч. 1 КПК України, За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.

В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом.

У рішенні по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02) від 10.12.2009 року (пункти 66-71) Європейський суд з прав людини зазначає, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року передбачено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За висновком суду доводи судді ОСОБА_6 про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_5 про відвід суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області можуть викликати обґрунтовані сумніви у стороннього спостерігача у його об`єктивності та неупередженості, а тому заява про самовідвід є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 81- 82, 372 КПК України, ст. ст. 126 і 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року, суд -

ухвалив:
Заяву судді ОСОБА_3 від 29.12.2018 року про самовідвід у кримінальній справі за заявою ОСОБА_4 від 28.12.2018 року про відвід у кримінальному провадженні суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_8