Справа № 473/4931/18
Номер провадження1-кп/473/440/2018
ВИРОК
іменем України

"13" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську кримінальне провадження №0002221 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прибужжя Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 10.07.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі, 20.10.2017 звільнений на підставі ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.11.2018 року о 14.00 годині ОСОБА_4 перебував у АДРЕСА_2 та помітив малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який йшов попереду нього. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите заволодіння майном останнього, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_6 та попросив у останнього мобільний телефон, з метою здійснення дзвінку, на що ОСОБА_6 погодився та передав ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Huawei Cun-U29» EMEI1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1200 грн., в середині якого знаходилася картка оператора «МТС» з абонентським номером НОМЕР_3 . Після здійснення дзвінку по телефону та завершенню розмови, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння мобільним телефоном марки «Huawei Cun-U29» EMEI1: НОМЕР_1 , ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1200 грн., в середині якого знаходилася картка оператора «МТС» з абонентським номером НОМЕР_3 , тримаючи останній в руках, почав тікати з місця вчинення злочину та на вимогу ОСОБА_6 повернути телефон не реагував. Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, залишивши його собі у користування. В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинені матеріальні збитки на загальну суму 1200 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабежі), кваліфіковані за ч.1 ст.186 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, до суду надійшла угода про визнання винуватості від 13 грудня 2018 року, укладена між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 , на укладення ним угоди, та ОСОБА_4 , що є обвинуваченим в цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 скоїв злочин, який відносяться до злочину середньої тяжкості. Потерпілий ОСОБА_7 надав прокурору письмову згоду на укладення даної угоди. Шкода потерпілому відшкодована, претензій матеріального та морального характеру не має.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєні зазначеного діяння. Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст.186 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Також в судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав судові згоду на призначення узгодженого покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 грудня 2018 року, укладену в м. Вознесенську Миколаївської області між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_7 , на укладення ним угоди, та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та, на підставі угоди про визнання винуватості, призначити йому покарання у вигляді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів усіма учасниками процесу з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1