справа № 439/172/19

У Х В А Л А
09 квітня 2019 року м.Броди

Слідчий суддя - суддя Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 його представника - адвоката ОСОБА_4 , начальника СВ Бродівськог ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 28.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України від 13.03.2019, -

В С Т А Н О В И В :

29 березня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області зі скаргою на постанову начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 13.03.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000057 від 28.01.2019. Зміст скарги зводиться до того, що в провадженні начальника СВ Бродівського відділу поліції Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знаходиться кримінальне провадження № 0000057 від 28 січня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України відносно ОСОБА_7 . По даному кримінальному провадженню він є потерпілим. 13.03.2019 року кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 28 січня 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_7 , складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Копію постанови про закриття кримінального провадження він особисто отримав 21 березня 2019 року поштою. Основною причиною винесення постанови про закриття кримінального провадження стало те, що в даному кримінальному провадженні начальником СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області встановлено, що ОСОБА_7 , діяв в межах необхідної оборони, тобто захищав себе від протиправних дій зі сторонни ОСОБА_3 . З постановою начальника Бродівського СВ про закриття кримінального провадження на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України він не згідний так, як на його думку, досудове слідство проведено не в повному обсязі без дотримання принципів повноти та всебічності його проведення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали з мотивів викладених в ній, просять її задовольнити.

Начальник СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки ОСОБА_7 діяв в межах необхідної оборони з метою самозахисту.

Прокурор в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні скарги, так як немає жодних законних підстав для її задоволення, оскільки дії слідчого були вчинені в межах закону.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судом встановлено, що 13 березня 2019 року начальником СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 28.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Із змісту даної постанови вбачається, що 28 січня 2019 року в СВ Бродівського ВП надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 26.01.2019 невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження. За даним фактом відомості внесені в ЄРДР 0000057 від 28.01.2019 за ст. 122 ч.1 КК України.

Згідно висновку судово - медичного експерта № 94 від 15 лютого 2019 року у ОСОБА_3 діагностовано перелом нижньої щелепи, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, а також струс головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і є наслідком дії тупого предмета і дані тілесні ушкодження могли утворитися 27 січня 2019 року внаслідок удару кулаком.

Допитаний як свідок ОСОБА_7 повідомив, що 26.01.2019 близько 21.30 год. він разом із знайомим ОСОБА_8 пішли у народний дім с.Пониковиця на дискотеку. Там вони сиділи та пили каву. Близько 00.30 год. Король ОСОБА_9 почув шум, на що обернувся і побачив, що ОСОБА_3 почав кидати кріслами по столах і поводити себе неадекватно. Після цього ОСОБА_7 побачив, що ОСОБА_10 різко направляється в його сторону. Після цього до нього підбіг ОСОБА_3 безпричинно, без усяких пояснень вдарив його руками в груди. Від даного удару ОСОБА_11 відійшов назад. В цей момент ОСОБА_3 замахнувся, щоб ще один раз його вдарити, тому, для того, щоб не отримати ще одного удару він захищаючись махнув правою рукою і вдарив ОСОБА_3 , оскільки не бажав з ним конфліктувати. Від нанесеного удару ОСОБА_3 враховуючи те, що перебував у нетверезому стані, впав на підлогу і вдарився об неї обличчям.

Показання ОСОБА_7 підтверджуються показаннями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Дане досудове розслідування закрито на підставі ч.1 ст.36 КК України. Слідство прийшло до висновку, що в даній конкретній ситуації дії ОСОБА_7 повністю охоплюються поняттям необхідної оборони, що виключає його кримінальну відповідальність, оскільки діючи в межах необхідної оборони, він захищав себе від протиправних дій ОСОБА_3 , дії якого оцінив як такі, що загрожують його здоров`ю, а дій які б виходили за межі необхідної оборони відносно ОСОБА_3 не вчиняв.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Відповідно до положення ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, приймаючи таке рішення слідчий повно та всесторонньо дослідив обставини кримінального провадження та дав належну оцінку доказам, які були зібрані ним в ході досудового розслідування.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарг обставини, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 проведено достатньо повно, а прийняте за результатами перевірки рішення відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є законним та достатньо вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного, в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000057 від 28.01.2019року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303,304,306,307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника СВ Бродівського ВП Золочівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1