1Справа № 335/1951/19 1-кс/335/1401/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює на посаді голови правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма»», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СУ ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наступне.

Згідно протоколу засідання наглядової ради ПАТ «РЕФМА» № 11 від 11.09.2017 року ОСОБА_5 призначений на посаду голови правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА».

У відповідності до Статуту ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА», в редакції затвердженої загальними зборами акціонерів, згідно протоколу № 1/2017 від 21.04.2017: товариство створене з метою здійснення господарської діяльності для задоволення потреб ринку і отримання прибутку за рахунок господарсько-виробничої, фінансової, торгівельно-комерційної, зовнішньоекономічної та іншої діяльності, що не суперечить законодавству (п.3.1); правління є колегіальним органом, який здійснює управління поточною діяльністю товариства; голова правління має право без довіреності діяти від імені товариства, в т.ч. представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства в межах, встановлених законодавством, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства;

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про акціонерні товариства» голова колегіального виконавчого органу має право без довіреності діяти від імені товариства відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства. Інший член колегіального виконавчого органу в порядку, визначеному законодавством України, також може бути наділений цими повноваженнями, якщо це передбачено статутом товариства.

У відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» є виробництво промислового холодильного та вентиляційного устаткування (основний), виробництво гідравлічного та пневматичного устаткування, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням.

Згідно ст. 81 Цивільного Кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно протоколу установчих зборів засновників ТОВ «ВИРВА» № 1 від 01.03.2018: створено ТОВ «ВИРВА» з метою одержання прибутку, шляхом здійснення господарської діяльності не забороненої чинним законодавством України; учасниками товариства є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ; на посаду директора товариства призначено ОСОБА_6 , з 01.03.2018.

У відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «ВИРВА» є: виробництво робочого одягу, діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами, оптова торгівля одягом і взуттям, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, неспеціалізована оптова торгівля, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

Згідно Статуту ТОВ «ВИРВА», затвердженої протоколом установчих зборів № 1 від 01.03.2018: предметом діяльності Товариства є здійснення торговельної, виробничої, будівельної, інжинірингової, фінансової, інноваційної. транспортної, інвестиційної, консультаційної, посередницької та іншої діяльності, а також надання послуг у сферах, що не суперечать чинному законодавства України (п.2.2.); управління поточною діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом директором ( п.7.18.); директор вирішує всі питання діяльності Товариства, делеговані йому Зборами (п.7.20); питання діяльності Товариства, не віднесені до виключеної компетенції загальних зборів відносяться до компетенції виконавчого органу Товариства (п.7.8); директор має право без довіреності виконувати дії від імені Товариства, укладати усі види угод, видавати довіреності, здійснювати інші правочини.

У відповідності до ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді голови правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції в наслідок чого був службовою особою юридичної особи приватного права.

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ВИРВА» виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно господарські функції в наслідок чого був службовою особою юридичної особи приватного права.

08.08.2018 року постановою заступника начальника відділу Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №56326008 від 04.05.2018 про стягнення боргу на користь фізичних осіб було описано та накладено арешт на 38 одиниць холодильного обладнання, яке належало ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» .

08.08.2018 року 38 одиниць холодильного обладнання, яке належало ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» були передані на відповідальне зберігання голові правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «РЕФМА» ОСОБА_5 та фактично зберігались у нежитловій будівлі за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Інтеркультурна буд. 5/1, яка відповідно до договору купівлі-продажу від 03.04.2018 року на праві спільної часткової приватної власності належала ТОВ «Вирва» .

В подальшому згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» вказане холодильне обладнання передано на реалізацію, шляхом проведення електронних торгів через ДП «Сетам».

Відповідно до протоколів про проведення електронних торгів від 26.12.2019 №№37815, 378218, 378219, 378220, 378217, 378216 Державного підприємства «СЕТАМ»» переможцем визнано ТОВ «Техмаш-імпекс».

15.01.2019 року за результатами проведення електронних торгів через ДП «Сетам», ТОВ «Техмаш-імпекс» були видані акти про проведені електронні торги №№1291, 1295, 1296, 1294, 1293, 1292, які відповідно до наказу Міністерства юстиції від 29.09.2016 року «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна» № 2831/5 є документом, що підтверджують виникнення права власності на придбане майно, а також є підставою для отримання майна у зберігача.

Так, у січні 2019 року, у директора ТОВ «Вирва» ОСОБА_6 виник умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від керівника ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , за вчинення дій з використанням наданих повноважень, а саме за прийняття управлінського рішення про передачу холодильного обладнання останньому, яке перебувало в приміщенні ТОВ «Вирва», за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Інтеркультурна буд. 5/1.

Розуміючи, що відповідальним зберігачем зазначеного холодильного обладнання є голова правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 та без підписання ним актів приймання-передачі майна він не зможе реалізувати свій злочинний намір спрямований на отримання неправомірної вигоди від керівника ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 вступив у змову з ОСОБА_5 .

В подальшому протягом січня 2019 року, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 почали створювати штучні перешкоди керівнику ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , в реалізації його права на отримання холодильного обладнання, шляхом не допуску останнього на територію ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» для його фактичного отримання та вивозу та не підписання відповідних актів приймання-передачі.

29.01.2019, приблизно о 14 годині 10 хвилин, директор ТОВ «Вирва» ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , знаходячись біля прохідної ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» розташованої за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, 7 в ході спілкування із директором ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , висловив останньому вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди на загальну суму 800 000 гривень за прийняття ним управлінського рішення щодо передачі 38 одиниць холодильного обладнання придбаного на електронних торгах через ДП «Сетам», нестворення перешкод у реалізації права на його отримання, та безперешкодне підписання головою правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 відповідних актів приймання-передачі.

При цьому в ході спілкування ОСОБА_6 висловив ОСОБА_7 погрозу здійснити відчуження вищезазначеного майна у разі відмови надати йому та ОСОБА_5 неправомірну вигоду у визначених ним розмірах.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 штучно створили умови за який ОСОБА_7 вимушений був надати останнім неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав та законних інтересів, а саме неотримання у фактичне володіння належного йому майна.

11.02.2019 року, приблизно о 14 годині 45 хвилин, директор ТОВ «Вирва» ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , знаходячись навпроти готелю «Татральний», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Троїцька, 23, в ході особистої зустрічі та спілкування із директором ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , попередньо знизивши суму неправомірної вигоди, висловив останньому вимогу про необхідність передачі йому неправомірної вигоди на загальну суму 600 000 гривень за прийняття ним управлінського рішення щодо передачі 38 одиниць холодильного обладнання, нестворення перешкод у реалізації права на його отримання, придбаного на електронних торгах через ДП «Сетам» та безперешкодне підписання головою правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 відповідних актів приймання-передачі.

13.02.2019 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, голова правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 , діючи на виконання спільного злочинного наміру із ОСОБА_6 спрямованого на отримання неправомірної вигоди, знаходячись на автомобільній парковці біля розважального закладу «Cosmic Bowling» розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, 69, підтвердив директору ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , про свою обізнаність з приводу висловлення йому ОСОБА_6 необхідності передачі їм неправомірної вигоди на загальну суму 600 000 гривень, за прийняття ним управлінського рішення щодо передачі 38 одиниць холодильного обладнання, нестворення перешкод у реалізації права на його отримання, придбаного на електронних торгах через ДП «Сетам» та безперешкодне підписання головою правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 відповідних актів приймання-передачі.

14.02.2019 року, приблизно о 17 годині, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 в ході телефонної розмови із директором ТОВ «Техмаш-імпекс» ОСОБА_7 , висловив останньому вимогу про передачу йому неправомірної вигоди на загальну суму 700 000 гривень.

15.02.2019 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, директор ТОВ «Вирва» ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні кафе «Kronsbeer» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 5, попередньо підписавши акти приймання передачі обладнання та передавши їх ОСОБА_7 , отримав від останнього, грошові кошти на загальну суму 700 000 гривень в якості неправомірної вигоди за прийняття ним управлінського рішення щодо передачі 38 одиниць холодильного обладнання, не створення перешкод у реалізації права на його отримання, придбаного на електронних торгах через ДП «Сетам» та безперешкодне підписання головою правління ПАТ «Мелітопольський завод холодильного машинобудування «Рефма» ОСОБА_5 відповідних актів приймання-передачі.

16.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 із застосуванням застави у сумі 1 000 000 гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на необґрунтовану підозру та недоведеність ризиків, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 07.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

15.02.2019 року, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 16.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до скоєння вказаного злочину.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований, раніше не засуджений за вчинення корисливого злочину. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування та його характеристику, однак з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та /або/ суду або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та предмет злочину та його розмір, а також соціальне становище підозрюваного ОСОБА_5 , який є службовою особою, ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинено з використанням свого службового становища, яке він займає, можливість впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні та можливість перешкоджання кримінальному провадженню, в тому числі враховує його майновий стан, приходить до висновку про виключність випадку, що дає підстави визначити заставу у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, слідчий суддя вважає необґрунтованим розмір застави, зазначений у клопотанні слідчого у сумі 1 000 000 гривень, враховуючи, що органом досудового розслідування не підтверджено майнового стану підозрюваного щодо можливості внесення застави саме у такому розмірі.

За викладених обставин, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину та розміру завданої шкоди, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2019 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2019 року складає 1 921 грн., слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 576 300 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 15.02.2019 року, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 15.04.2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.04.2019 року включно, який обчислювати з 15.02.2019 року.

Встановити заставу - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області; Рахунок отримувача: 1205, ДКСУ м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26316700; Код банку отримувача (МФО): 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- утриматися від спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 15.04.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1