Справа № 521/6762/18
Номер провадження:1-кп/521/822/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
потерпілий ОСОБА_7
представник потерпілого ОСОБА_8
за участі обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України клопотання сторони обвинувачення за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_9 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний заход у вигляді тримання під вартою, наводячи доводи на підтвердження своєї позиції.
Вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення щодо продовження строку тримання під вартою необхідно продовжити з наступних підстав.
ОСОБА_9 обвинувачуються, у скоєнні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри (обвинувачення) щодо вчинення особливо тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою. Хоча, поряд з цим Суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»). Таким чином, тяжкість покарання на даному етапі ще може свідчити про наявність ризику переховування від органу досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Також, при вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд на підставі п.1 ч.4 ст. 183 КПК України та оцінюючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 и 178 КПК України вважає, що застосування застави до ОСОБА_9 неможливе.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити запобіжний заход у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 на 60 днів, тобто з урахуванням попередньої ухвали слідчого судді до 07.07.2018 року, включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 10 годині 15 хвилин 10.05.2018 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3