Справа № 152/1687/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000212 від 24 липня 2017 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Будьки Жмеринського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом в ФГ «Осіпов О.В.», українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

учасники кримінального
провадження:

сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
інші учасники:
потерпілий

та законний представник

потерпілого - ОСОБА_6 ,
представник потерпілих та

цивільного позивача - ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

24 липня 2017 року о 06 годині ОСОБА_3 , керуючи трактором Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_1 у складі дискових борін, неподалік с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, при виїзді з польової дороги на головну, сполученням «м. Шаргород м. Жмеринка», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не надав перевагу у русі автомобілю Volkswagen-2DХ0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався головною дорогою в напрямку с. Копистирин та допустив із ним зіткнення.

Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 та два пасажира ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.

ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді післятравматичного вивиху правого стегна, рубленої рани м?яких тканин правої гомілки, множинних саден правого передпліччя, нижньої кінцівки, що відносяться до середньої тяжкості та легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у виді закритого поперечного перелому в середній третині обох кісток лівої гомілки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В результаті ДТП потерпілим ОСОБА_9 отримано тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглобу, синовіту та саден правого колінного суглобу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Водій трактора Т-150 К, ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, де зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Вказаними діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Зокрема суду пояснив, що він працює трактористом у фермерському господарстві « ОСОБА_10 ». Напередодні пригоди, 23 липня 2017 року близько 21 години він прийшов на поле поблизу с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області і приступив до роботи по обробітку землі, якою користується фермерське господарство та безпосередньо ОСОБА_10 . Вказав, що працював вночі, оскільки в денну пору доби спека і трактор сильно нагрівається, а тому продуктивність праці низька. Близько 06 години 24 липня 2017 року, покидаючи поле, він доїхав до головної дороги, сполученням м. Шаргород м. Жмеринка. Вийшовши з трактора, перевірив, чи не створить перешкод в русі іншим транспортним засобам, оскільки через зарослі на обочині він не мав можливості здійснити це з кабіни трактора. Переконавшись, що на дорозі нікого немає, він повернувся до кабіни трактора і почав рух. Виїжджаючи на головну дорогу, ОСОБА_3 побачив, що на відстані 100-150 метрів рухається білий фургон, а через кілька секунд відчув удар в ліву сторону трактора. Через 2-3 хвилини після зіткнення він вийшов із трактора і побачив, що в автомобілі знаходиться водій та малолітній пасажир, які не можуть вийти з нього, оскільки кабіна фургона деформувалась внаслідок зіткнення з трактором. В подальшому ОСОБА_11 допомагав витягувати водія та пасажира із машини, на місце пригоди прибула швидка медична допомога, яка забрала потерпілих до лікарні. Про вчинене шкодує.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні злочину за наведених вище і встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які ретельно перевірені та оцінені судом, узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення цього процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 24 липня 2017 року, він разом із своїм сином ОСОБА_8 та племінником ОСОБА_9 рухалися на автомобілі Volkswagen-2DХ0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в сторону м. Жмеринка. Проїхавши перехрестя на с. Носиківку Шаргородського району Вінницької області, за 50 метрів до зіткнення він помітив, як із правої сторони на головну дорогу виїжджає трактор Т-150 К і створює йому перешкоду у русі. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_6 застосував аварійне гальмування і здійснив маневр з?їзду зі своєї смуги руху на зустрічну. Однак, уникнути зіткнення не вдалось і його автомобіль зіткнувся із вказаним трактором, який зі слів ОСОБА_6 продовжував рух. Внаслідок зіткнення кабіну автомобіля деформувало, ОСОБА_6 з сином ОСОБА_8 затисло і вони не мали можливості покинути автомобіль. Натомість, він витиснув рукою пасажирські двері автомобіля, таким чином звільнивши ОСОБА_9 . В подальшому прибули працівники служби надзвичайних ситуацій, які допомогли ОСОБА_6 та його сину ОСОБА_8 покинути автомобіль.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_12 , суду пояснила, що 24 липня 2018 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_13 та донькою вирушили до м. Києва. Разом із ними в іншому автомобілі до м. Києва рухались її рідний брат ОСОБА_6 , племінник ОСОБА_8 та її син ОСОБА_9 Рухаючись у своєму автомобілі позаду автомобіля ОСОБА_6 на відстані близько 500 метрів, вона побачила, що останній застосував екстрене гальмування і змістився із своєї смуги руху на зустрічну, а через кілька секунд побачила зіткнення і хмару пилу та диму. Під`їхавши до місця ДТП ОСОБА_12 побачила, що зіткнення відбулось із трактором, який виїжджав із поля на головну дорогу. Вийшовши із машини остання побачила свого сина, який був у переляканому стані. Підбігши до машини вона разом із своїм чоловіком та водієм трактора ОСОБА_3 почали звільняти ОСОБА_6 та ОСОБА_8 із пошкодженого автомобіля, які були в ньому затиснені. В подальшому на місце пригоди прибули карети швидкої допомоги і забрали потерпілих до лікарні, де їх було госпіталізовано до травматологічного відділення Шаргородської ЦРЛ.

Аналогічні за своїм змістом показання надав свідок ОСОБА_13 .

Окрім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями у витягу з кримінального провадження №0000212 від 24 липня 2017 року з якого вбачається, що 24 липня 2017 року близько 6 години 20 хвилин на автодорозі Лука-Барська-Жмеринка-Ямпіль, між населеними пунктами Носиківка та Копистирин Шаргородського району Вінницької області сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої учасники події отримали тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 24 липня 2017 року з планом-схемою та таблицями ілюстрацій до нього, із яких вбачається, що собою представляє місце ДТП, як розташовувалися транспортні засоби на місці ДТП, які сліди та їх параметри виявлені на місці ДТП (т. ІІ а.п. 72-85);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2017 року та планом-схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин ДТП, під час якого ОСОБА_3 , у присутності понятих повідомив про обставини ДТП та на місці події показав свої дії, а складена план-схема до протоколу слідчого експерименту не суперечить плану-схемі, складеній до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24 липня 2017 року (т. ІІ а.п. 142-144);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2017 року та планом-схемою до нього, із яких вбачається, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, було проведено слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки та обставин ДТП, під час якого потерпілий ОСОБА_6 , у присутності понятих повідомив про обставини ДТП та на місці події продемонстрував свої дії, а складена план-схема до протоколу слідчого експерименту не суперечить плану-схемі, складеній до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 24 липня 2017 року (т. ІІ а.п. 145-147);

- висновком експерта від 04 серпня 2017 року № 546а, згідно з яким на момент огляду робоча гальмівна система трактора колісного Т-150 К з реєстраційним номером НОМЕР_1 знаходиться в технічно несправному, який полягає у відключенні задніх гальмівних механізмів, проте в обмежено працездатному стані; робоча гальмівна система трактора колісного Т-150К з реєстраційним номером НОМЕР_1 до моменту ДТП, перебувала в технічно несправному, проте в обмежено працездатному стані, не відповідала вимогам п.31.4.1(а) Правил дорожнього руху, при чому водій мав об`єктивну можливість виявити дану несправність задовго перед початком руху методом зовнішнього візуального огляду; несправності робочої гальмівної системи трактора колісного Т-150К з реєстраційним номером НОМЕР_1 утворилась внаслідок порушення правил експлуатації трактора і водій міг їх усунути задовго до початку руху (т. ІІ а.п. 93-98);

- висновком експерта від 09 серпня 2017 року № 547а, згідно з яким на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через несправності, вказані в дослідницькій частині висновку. Зазначені несправності виникли в результаті пригоди; у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які могли б виникнути до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено; зазначені несправності виникли від значних ударних навантажень, що мало місце в процесі розвитку події ДТП (т. ІІ а.п. 101-105);

- висновком експерта від 29 серпня 2017 року № 624а, згідно з яким зіткнення автомобіля Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 та трактора Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_3 сталося на проїзній частині автодороги Лука Барська-Жмеринка-Ямпіль в районі середини проїзної частини в місці осипу уламків, які розташовані перед передньою частиною трактора Т-150К (т. ІІ а.п. 149-152);

- висновком експерта від 30 серпня 2017 року № 625а, згідно з яким в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині. В даній дорожній обстановці, дії водія трактора Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений у дослідницькій частині. Швидкість руху автомобіля Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс ТЗ, визначається рівною біля 82,7-84,9 км/год. Дане значення швидкості являється мінімальним, оскільки в розрахунках не враховані затрати кінетичної енергії, що була витрачена на деформацію деталей, останнє врахувати не видається за можливе в зв?язку з відсутністю у Вінницькому НДЕКЦ МВС України науково обґрунтованої та достатньо апробованої методики проведення подібних досліджень. Покази водія трактора Т-150К ОСОБА_3 в частині часу руху керованого ним трактора з моменту виїзду на проїзну частину до моменту зіткнення, технічно достовірні, по причинах вказаних в дослідницькій частині. В ситуації, яка склалась, при технічних параметрах, що містяться в постанові про призначення експертизи та матеріали провадження, водій автомобіля Volkswagen 2DX0AE, ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити зіткнення з трактором НОМЕР_4 шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Volkswagen 2DX0AE до смуги руху трактора Т-150К, по показах водія ОСОБА_6 та мав технічну можливість попередити зіткнення з трактором НОМЕР_4 шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля Volkswagen 2DX0AE до смуги руху трактора Т-150К, по показах водія ОСОБА_3 , тобто в категоричній формі дати відповідь не видається за можливе. В даній дорожній обстановці в діях водія трактора Т-150К ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, при цьому, при врахуванні технічних параметрів по показах водія ОСОБА_6 , дані невідповідності з технічної точки зору будуть знаходитись в причинному зв?язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. В ситуації яка склалась, при умові існування небезпеки для руху водію ОСОБА_6 6.2-6.8с (час з моменту виїзду трактора Т-150К на проїзну частину до моменту зупинки на показах ОСОБА_3 ), невідповідність дій водія трактора Т-150К ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору можуть знаходитись у причинному зв?язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди. При умові, що з моменту виїзду на проїзну частину трактора Т-150К і до моменту зіткнення, з врахуванням часу, який був витрачений на його зупинку (по показах водія ОСОБА_3 ) невідповідність дій водія трактора Т-150К ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору можуть не знаходитись в причинному зв?язку з виникненням події даної ДТП (т. ІІ а.п. 156-161);

- висновком експерта від 10 жовтня 2017 року № 221, відповідно до якого вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, внаслідок ДТП з ПДВ складає 989179 (дев?ятсот вісімдесят дев?ять тисяч сто сімдесят дев?ять) гривень 92 копійки. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 183195 (сто вісімдесят три тисячі сто дев?яносто п?ять) гривень (т. ІІ а.п. 108-128);

- висновком експерта № 222 від 21 вересня 2017 року, відповідно до якого вартість відновлювальних робіт трактора Т-150К, з ПДВ складає: 2018 грн (дві тисячі вісімнадцять гривень) 21 коп. Вартість матеріального збитку , завданого власнику трактора марки Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до технічного стану в результаті його пошкодження з ПДВ складає: 1673 грн (одна тисяча шістсот сімдесят три гривні) 09 копійок (т. ІІ а.п. 130-141);

- висновком судово-медчної експертизи № 42 від 30 серпня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_8 отримав закритий поперечний перелом в середній третині обох кісток лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердого тупого предмета, в термін та при обставинах, вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я, терміном понад три тижні (Т. ІІ а.п. 172-173).

- висновком експерта № 126 від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце: закрита травма правого колінного суглобу у вигляді синовіту та саден правого колінного суглобу. Вказані пошкодження виникли від дії твердого тупого предмету (предметів). Оскільки в представленій медичній карті стаціонарного хворого № 4066 травматологічного відділення Шаргородської ЦРЛ на ім?я ОСОБА_9 у записах обстежень лікарів не описані ознаки визначення давності тілесних ушкоджень, висказатись про точний час (давність) їх утворення не є можливим, також не виключається можливість їх отримання і в термін, вказаний у постанові про призначення експертизи від 24 липня 2017 року, та за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень (Т. ІІ а.п. 166-167);

- висновком експерта № 127 від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 мали місце наступні тілесні ушкодження: післятравматичний вивих правого стегна. Рублена рана м?яких тканин правої гомілки. Множинні садна правого передпліччя, нижньої кінцівки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів). Оскільки в наданих документах у записах обстежень лікарів не описані ознаки визначення давності вказаних тілесних ушкоджень, вказати точний час їх утворення не є можливим, також не виключається можливість їх отримання і в термін, вказаний у постанові про призначення експертизи від 24 липня 2017 року. Післятравматичний вивих правого стегна не являється небезпечним для життя в момент заподіяння, не супроводжується небезпечними для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров?я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Рублена рана м?яких тканин правої гомілки, за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров?я (більше шести але не більше двадцяти одного дня). Множинні садна правого передпліччя, нижньої кінцівки за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (Т. ІІ а.п. 178-179);

- інформацією із Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з якої вбачається, що за ОСОБА_10 та ФГ «Осіпов О.В.» на території Шаргородського району Вінницької області рахуються земельні ділянки площею 142,2723 га (Т ІІ а.п. 192-200).

Суд не бере до уваги інформацію першого заступника начальника Департаменту патрульної поліції України в якій вказано про вимоги Правил дорожнього руху щодо перевезення у транспортних засобах дітей, оскільки цей доказ жодним чином не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, а тому не є належним доказом.

При виконанні вимог статті 358 КПК України, під час дослідження документів, судом виявлено помилку, що полягає у неправильному зазначенні реєстраційного номера трактора Т-150 К. Так, у висновку експертизи № 624а від 29 серпня 2018 року, в дослідницькій частині та у висновках, реєстраційний номер трактора зазначено як « НОМЕР_3 », однак з технічного паспорта на транспортний засіб вбачається, що реєстраційний номер трактора Т НОМЕР_5 - « НОМЕР_1 ». Аналогічна помилка виявлена у висновку експерта № 625а від 30 серпня 2018 року, тощо.

Оскільки вказана обставина не оспорюється сторонами кримінального провадження, суд доходить висновку, що це арифметична описка, а тому трактор Т-150К, з реєстраційним номером НОМЕР_3 ідентифікує як трактор колісний Т-150К з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв?язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 24 липня 2017 року, керуючи трактором Т-150 К, порушив Правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України.

У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілого ОСОБА_6 та законного представника ОСОБА_12 оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працює трактористом у ФГ « ОСОБА_10 ».

Вирішуючи питання щодо наявності обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинувачений щиро та у повній мірі розкаявся у вчиненому злочині.

Обставин обтяжуючих покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом?якшують та відсутності обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції статті 286 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами. Позиція суду, щодо додаткового покарання, обґрунтована тим, що ОСОБА_11 працює трактористом в ФГ «Осіпов О.В.» і позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості працювати і забезпечувати сім`ю, а також не буде сприяти швидкому відшкодуванню процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні.

Крім цього, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_3 можливо звільнити від відбування покарання, у відповідності до вимог ст. 75 КК України та покладенням на нього обов?язків з числа ст. 76 КК України.
Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

У кримінальному провадженні до ОСОБА_10 , як володільця трактора Т-150 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заявлено цивільні позови.

Так, адвокатом ОСОБА_7 , як представником цивільного позивача ОСОБА_14 , який є власником автомобіля «Volksvagen-2DX0AE», заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 . В позові представник просить стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в сумі 989179 грн 92 коп, 300000 грн моральної шкоди та 8000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Крім цього, адвокатом ОСОБА_7 , як представником потерпілого ОСОБА_6 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 . В позові представник, просить стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 20000 грн, втрачений заробіток за шість місяців в сумі 19200 грн, моральну шкоду в сумі 300000 грн та 8000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Також, адвокатом ОСОБА_7 , як представником малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 . В позові представник, просить стягнути з ОСОБА_10 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 7000 грн, 50000 грн моральної шкоди та 8000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Адвокатом ОСОБА_7 , як представником малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 . В позові представник, просить стягнути з ОСОБА_10 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 матеріальну шкоду в сумі 5000 грн, 50000 грн моральної шкоди та 8000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Цивільний відповідач ОСОБА_10 позови не визнав, в судове засідання не з?явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, до суду подав відзив на позовну заяву про відшкодування шкоди, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовів, оскільки він жодним чином не причетний до події ДТП та, на його думку, відповідальність за заподіяну шкоду повинен нести обвинувачений ОСОБА_3 .

Вирішуючи цивільні позови у справі, повно та всебічно з?ясувавши усі обставини кримінального провадження, об?єктивно оцінивши докази, суд доходить висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 працює трактористом в ФГ «Осіпов О.В.» з 10 березня 2016 року по теперішній час, відповідно до наказу № 2. За дорученням голови фермерського господарства «Осіпов О.В.» ОСОБА_10 24 липня 2017 року виконував роботи на земельних ділянках, які обробляє ФГ «Осіпов О.В.» та ОСОБА_10 як фізична особа. Трактор Т-150 К, яким керував ОСОБА_3 , перебуває у власності громадянина ОСОБА_10 відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 .

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Згідно з висновком експерта від 10 жовтня 2017 року № 221, вартість відновлювальних робіт автомобіля марки Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, внаслідок ДТП з ПДВ складає 989179 (дев?ятсот вісімдесят дев?ять тисяч сто сімдесят дев?ять) гривень 92 копійки. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля марки Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, в результаті його пошкодження, з ПДВ складає 183195 (сто вісімдесят три тисячі сто дев?яносто п?ять) гривень (т. ІІ а.п. 108-128);

Отже, зважаючи на встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, беручи до уваги те, що ОСОБА_10 на праві власності володіє трактором Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_6 , враховуючи що у результаті ДТП автомобіль «Volkswagen-2DX0AE» зазнав механічних пошкоджень внаслідок яких його відновлювальний ремонт є економічно необґрунтованим, тобто автомобіль фактично є знищеним, позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_14 про стягнення розміру матеріального збитку, завданого йому як власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «Volkswagen-2DX0AE», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ґрунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню в сумі 183195 гривень.

Крім того, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд враховує, що внаслідок ДТП, в якому знищено автомобіль цивільного позивача, спричинено останньому незручності в пересуванні, виконанні роботи тощо, що в свою чергу потягло за собою порушення звичного життєвого устрою. Аналогічний стан речей має місце і відносно потерпілих, які крім того отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

Тому, суд погоджується з наявністю моральної шкоди. Однак, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

За таких підстав, враховуючи всі негативні психологічні наслідки, які поніс ОСОБА_14 внаслідок ДТП, суд, з врахуванням принципу виваженості та справедливості, дійшов до висновку що стягнення на користь останнього 10 000 грн. буде справедливою сатисфакцією.

На підставі вищевказаних норм Закону та зазначеного вище, суд доходить висновку, що з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути матеріальну шкоду в сумі 4533 грн 94 коп, яка підтверджена належними та допустимими доказами, втрачений заробіток за шість місяців в сумі 19200 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн. Процесуальні витрати в сумі 8000 грн належить стягнути на користь ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_3 .

На користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 з ОСОБА_10 слід стягнути 10000 грн моральної шкоди. В стягненні матеріальної шкоди в сумі 7000 гривень слід відмовити, оскільки вона не підтверджена належними та допустимими доказами. Процесуальні витрати в сумі 8000 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

На користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 з ОСОБА_10 необхідно стягнути 10000 грн моральної шкоди. В стягненні матеріальної шкоди в сумі 5000 гривень суд відмовляє, оскільки вона не підтверджена належними та допустимими доказами. Процесуальні витрати в сумі 8000 грн належить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
За приписами ч. 3 ст. 61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Поряд з цим, статтею 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, оскільки ОСОБА_14 як цивільний позивач має права та обов?язки потерпілого, то із обвинуваченого ОСОБА_3 на його користь слід стягнути процесуальні витрати на правову допомогу, яку надано йому представником адвокатом ОСОБА_7 в розмірі 8000 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

В провадженні наявні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 6132 грн 64 коп, 32000 грн процесуальних витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в два роки обов`язки періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільні позови ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 на користь ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 , 183195 грн матеріальної шкоди, 10000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 на користь ОСОБА_6 , м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 320, матеріальну шкоду в сумі 4533 грн 94 коп, втрачений заробіток за шість місяців в сумі 19200 грн, моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , 10000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , АДРЕСА_4 , 10000 грн моральної шкоди.

У іншій частині позовів відмовити.

Речові докази:

трактор колісний Т-150 К, реєстраційний номер НОМЕР_1 переданий на зберігання власнику ОСОБА_10 - залишити останньому;

автомобіль Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на арештмайданчику Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_14 , АДРЕСА_3 ;

борону дискову БДЛП-8,0, прикотуючий каток БДЛП 8,0 передані на зберігання власнику ОСОБА_10 , залишити останньому.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, 320, процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_6 , АДРЕСА_4 , процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_12 , АДРЕСА_4 , процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_14 , процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 8000 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 6132 грн 64 коп.

Арешт накладений на автомобіль Volkswagen 2DX0AE, реєстраційний номер НОМЕР_2 скасувати.

Арешт накладений на трактор колісний Т-150К, реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити без змін.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1