Провадження №: 1-кп/752/344/19
У Х В А Л А

04.03.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному проваджені, внесеному 02.05.2014р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003408 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, що проживає за адресою АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:
У жовтні 2017р. до Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно вищезазначеної особи.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 інкримінується відкрите викрадення 01.05.2014р. о 19 годині по вул. Якубовського, 1 мобільного телефону, вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначила, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд.

Обвинувачений і потерпілий в судові засідання неодноразово з 2017р. не з`являлися. Відомості про їх належне повідомлення в матеріалах справи відсутні, оскільки судові повістки поверталися до суду, як не вручені.

Враховуючи термін знаходження обвинувального акту в суді, а також неможливість здійснення виклику обвинуваченого та потерпілого за адресами, зазначеними в обвинувальному акті, суд вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності зазначених осіб.

Після вивчення обвинувального акту встановлено, що він не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Статтею 291 КПК України визначені основні вимоги до обвинувального акту. Так, відповідно до ч.2 зазначеної статті обвинувальний акт має містити, серед іншого, такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Тобто обвинувальний акт є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

За текстом викладеного у акті обвинувачення вбачається, що ОСОБА_3 інкримінується повторне відкрите викрадення чужого майна. Між тим правова кваліфікація зазначена як ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, а саме - вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно. Таким чином виклад фактичних обставин не відповідає правовій кваліфікації.

Відповідно до пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Недотримання вказаних положень закону при складанні обвинувального акту порушує право обвинуваченого на захист та унеможливлює виконання головуючим суддею вимог ст.348 КПК України щодо роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення до початку дослідження доказів у судовому засіданні.

З огляду на викладене, керуючись ст.291, п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд, -

ухвалив:
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №1, для усунення виявлених порушень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1