Справа № 357/1325/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004670 від 17 грудня 2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:
10.09.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю - прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2018 року, близько 10 години, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ - маркет», що знаходиться за адресою: вул. Леваневського, 55, в м. Біла Церква Київської області, після придбання продуктів харчування, помітив біля виходу з магазину дитячі санки з зимовим чохлом, які перебували без нагляду та в цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на їх викрадення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з приміщення магазину «АТБ - маркет» ОСОБА_3 вчинив крадіжку санок марки «Vitan» вартістю 566 гривень, 67 копійок та зимового конверту для санок марки «Adbor» вартістю 550 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1116 гривень 67 копійок.
Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_3 , у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
31 січня 2019 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до положень ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Вимогами ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, йому підлягає призначення покарання у відповідності до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 31 січня 2019 року угоду про визнання винуватості між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді - один рік два місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання після звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст.473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1