Справа № 640/894/19
н/п 1-кс/640/1694/19
"01" лютого 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

1. Грошові кошти в сумі 1600 грн, серед яких були 10 купюр номіналом 100 гривень (серії та номери СГ 1650190, МГ 7325071, ГЖ 1062555, ЕЦ 2857087, ЕА 8902581, МД 6554632, МВ 2799616, ЗЄ 4929773, ГЄ 6411712, МГ 0714598), 3 купюри номіналом по 200 гривень (серії та номери СЄ 0451579, УЕ 8598736, ЄХ 541936);
2. Аркуш паперу у клітинку із чорновими рукописними записами наступного змісту: 4.12-1, 5.12-1, 6.12-1, 7.12-1, 9.12-1, НОМЕР_1 .
В ході досудового розслідування встановлено, що група службових осіб ГУНП в Харківській області вимагають неправомірну вигоду від фізичної особи за непритягнення до адміністративної відповідальності за незаконні дії на території одного з районів Харківської області, що обслуговується вказаними поліцейськими.
28.01.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2019 про дозвіл на проведення обшуку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яке винаймає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було проведено обшук у вказаному приміщенні, в ході якого було виявлено і вилучено майно згідно з зазначеним у клопотанні переліком.
Зі слів ОСОБА_6 , вказане майно може належати гр. ОСОБА_7 .
Як зазначено слідчим, предмети, вилучені в ході проведення слідчої дії - обшуку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яке винаймає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідають критеріям статті 98 КПК України, та можуть свідчити про причетність ОСОБА_4 та інших осіб до протиправної діяльності, пов`язаної із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Слідчим зазначено, що з метою збереження речових доказів, які містять відомості, що можуть бути використані, як докази при проведенні досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, та недопущення їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, орган досудового розслідування просить накласти арешт на зазначене в клопотанні вилучене під час проведеного за місцем мешкання гр. ОСОБА_7 обшуку майно.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_7 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду клопотання слідчого, про що слідчим ОСОБА_3 судом надано рапорт. Неприбуття власника майна чи його представника у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 28.01.2019 р. під час проведення обшуку в квартирі за місцем мешкання гр. ОСОБА_7 за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене 28.01.2019 р. під час проведення обшуку у житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , яке винаймає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме:
1. Грошові кошти в сумі 1600 грн, серед яких були 10 купюр номіналом 100 гривень (серії та номери СГ 1650190, МГ 7325071, ГЖ 1062555, ЕЦ 2857087, ЕА 8902581, МД 6554632, МВ 2799616, ЗЄ 4929773, ГЄ 6411712, МГ 0714598), 3 купюри номіналом по 200 гривень (серії та номери СЄ 0451579, УЕ 8598736, ЄХ 541936);
2. Аркуш паперу у клітинку із чорновими рукописними записами наступного змісту: 4.12-1, 5.12-1, 6.12-1, 7.12-1, 9.12-1, НОМЕР_1 .
Місцем зберігання арештованого майна визначити Управління СБ України в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 2.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1