Провадження № 1-кс/331/5293/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2018 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 23.10.2018 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, зазначено, що 24.09.2018 року до прокуратури Запорізької області заявником було подано повідомлення про вчинення суддями Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Зазначена заява була зареєстрована 24.09.2018 р. за № 1183.
Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства уповноваженими особами прокуратури Запорізької області не вчинялося.
Вважає, що посадовими особами прокуратури Запорізької області не виконані вимоги, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.

На підставі викладеного, просить слідчого суддю, зокрема, зобов`язати заступника прокурора прокуратури Запорізької області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, які містяться в його заяві (в порядку ст. 214 КПК України) № 1183 від 24 вересня 2018 року, видати йому витяг з ЄРДР в одноденний строк після реєстрації його повідомлення про вчинення злочину, повідомити про дату внесення інформації до ЄРДР, номер кримінального провадження та прийняте по ньому процесуальне рішення.
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд вказаної скарги без його участі у письмовому провадженні, вимоги, викладені в скарзі підтримує, наполягає на її задоволенні (а.п. 27).

Представник прокуратури Запорізької області прокурор відділу прокуратури ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд скарги заявника ОСОБА_3 без її участі, просила скаргу залишити без задоволення, посилаючись на відсутність підстав для внесення відомостей за зверненням ОСОБА_3 до ЄРДР, зазначивши, що вказане звернення від 24.09.2018 року не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 , що не є повідомленням про злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Разом з тим заявник та представник прокуратури в судове засідання не з`явились, звернулись до слідчого судді з клопотанням про розгляд вказаної скарги без їх участі.
Із зазначеного слідує, що розгляд скарги за відсутності заявника та представника прокуратури не перешкоджає її розгляду по суті. У зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, дійшов наступного висновку.
24.09.2018 року заявник звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, відомості про яке до теперішнього часу не внесені до ЄРДР.
Відповідно до листа виконуючого обов`язки начальника відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 № 17/3-1603-17 від 05.10.2018 року, у внесенні відомостей до ЄРДР ОСОБА_3 відмовлено з посиланням на те, що вказана заява не містить обставин, які можуть свідчити про вчинення вказаного кримінального правопорушення, яка ґрунтується вона лише на припущеннях щодо противоправних дій, а тому не може вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.

Статтею 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати, зокрема, в бездіяльності прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Тобто в цих статях КПК України йдеться про внесення до ЄРДР саме таких відомостей, які містять дані про кримінальне правопорушення.

Частина п`ята ст. 214 КПК України конкретизує зміст таких відомостей, вказуючи, що вони обов`язково повинні містити, зокрема: короткий зміст обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, тощо.

Не зважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Заявник ОСОБА_3 в якості підстав, які, на його думку, свідчать про скоєння суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, вказує на ухвалення вказаною суддею процесуального рішення, з яким він не згоден, та яке, на його переконання, не відповідає вимогам закону, та на інші дії судді, пов`язані з розглядом скарги за справою № 335/8529/18 та халатним відношенням до своїх службових обов`язків.

Тобто наведені заявником дані стосуються суто процесуальної діяльності судді і процесуальних рішень судді, щодо оскарження яких є передбачена КПК України процедура.

За змістом рішення Конституційного суду України від 30.06.2009 року № 16-рп/2009, постанов Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8, від 12.06.2009 р. № 6, від 04.06.2010 р. № 6, положень КПК України тощо, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оцінка процесуальним діям судді може даватись тільки судами апеляційної або касаційної інстанції, і не може даватися будь якими іншими органами.

Крім того, наведені в заяві дані про скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, не містять фактичних відомостей чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного кримінального правопорушення. Ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо противоправних дій, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не може вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 за своїм змістом не може бути визнана такою, що містить дані про кримінальне правопорушення, вчинене суддею, тому у прокурора при розгляді заяви від 24.09.2018 року про вчинення кримінальне правопорушення не було підстав для реєстрації відомостей про злочин у ЄРДР згідно до вимог ст. 214 КПК України.

Вказана правова позиція узгоджується, зокрема, з Висновком Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України, щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, зокрема, про те, що: «Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Визначення приводів і підстав, для початку досудового розслідування також наведено і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 6 «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи».

Також, Рішенням XIV Позачергового з`їзду суддів України від 15 березня 2017 року «Про стан здійснення правосуддя та незалежності суддів у 2016 році», зокрема, визнано такими, що призводять до порушення гарантій незалежності судової влади, ставлять під сумнів утвердження принципу верховенства права в Україні та підривають основи правопорядку в державі, випадки впливу, тиску, втручання будь-кого у будь-якій формі у здійснення правосуддя судами та суддями.

Вказане рішення кореспондується з Рішенням № 45 Ради суддів України від 13 серпня 2018 року «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення дотримання учасниками судових процесів конституційного принципу рівності перед судом і законом» в якому зазначається, що ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантується Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності судів та незалежності суддів.

Крім того, як зазначається у п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010 р., зовнішня незалежність суддів не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом» (п. 11).

Також, визначаючи, чи є суд незалежним, ЄСПЛ звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд ЄСПЛ іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очалан проти Туреччини»). ЄСПЛ застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілдт проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).

Таким чином, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 24.09.2018 року заяви про вчинення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1