Дата документу 06.02.2019 Справа № 310/5040/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/478/19
Єдиний унікальний № 310/5040/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.2, 3 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, має одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)27.02.2004 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.4 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.08.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 5 днів;

2) 24.02.2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.5 ст.186, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 23.10.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів;

3) 27.11.2017 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що вирок є занадто суворим. Зауважує, що ОСОБА_6 давав показання, приймав активну участь в розслідуванні, надавав пояснення, хворіє на туберкульоз, зробив висновки, більше не буде скоювати злочинів, бажає виховувати дітей, зареєструвати шлюб. Просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання, в задоволенні позову відмовити повністю, так як у ОСОБА_6 не має грошей для відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_6 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України і призначено йому покарання за ч.2 ст.185 КК України 2 ( два) роки позбавлення волі, за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України 1 ( один) рік 6 ( шість) місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 5 ( п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ч.1 ст.71 КК України призначено покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків та к призначеному судом покаранню частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.11.2017 року, остаточно призначити 5 (п`ять ) років 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації майна з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі. Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з часу затримання з 22 години 15 хвилин 22 червня 2018 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 9000 гривень та моральну шкоду в сумі 10000 гривень, а всього на загальну суму 19000 гривень. В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 07 травня 2018 року приблизно о 14 годині 07 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого на першому поверсі торгівельно-розважального центру «Башні», за адресою: Запорізька область місто Бердянськ вулиця Волі будинок №38-3, помітив біля торгівельного ролету, залишений без нагляду спортивний велосипед «X-Fact», належний потерпілому ОСОБА_9 . У тої же час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_6 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав велосипед «X-Fact» вартістю 9000 грн., який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Відразу після цього ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 9000 гривень.

Крім того, 14.05.2018 року приблизно об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «Сільпо-фуд», розташованого за адресою: Запорізька область місто Бердянськ вул. Софіївська буд. 40, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, зі стелажу взяв майно, що належить ТОВ «Сільпо-фуд», а саме: колготи ТМ «Conte» Тор 20 Denp.3 пего арт.322235 в кількості 1 штука вартістю 63 грн. 51 коп.; колготи ТМ «Conte» Тор 20 Denp. 2 bronz арт. 322236 в кількості 1 штука вартістю 63 грн. 51 коп.; колготи ТМ «Conte»Тор 20 Denp. 4 bronz арт. 322238 в кількості 2 штуки вартістю 63 грн. 51 коп. за одну одиницю загальною вартістю 127 грн. 02 коп., а всього на загальну суму 254 грн. 04 коп.,

Одразу після цього ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, сховав викрадене ним майно в надіту на ньому сумку світлого кольору, після чого спробував залишити приміщення магазину, однак на виході був затриманий працівниками служби охорони магазину ТОВ «Сільпо-фуд». Таким чином, ОСОБА_6 намагався таємно, повторно викрасти майно ТОВ «Сільпо-фуд», однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 міг спричинити ТОВ «Сільпо-фуд» матеріальну шкоду на суму 254 гривні 04 копійки.

Крім того, 16 червня 2018 року приблизно о 16 годині, пересуваючись по вулиці Декабристів в місті Бердянськ Запорізької області на мопеді «HondaDio», належному ОСОБА_10 , який знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_11 , у ОСОБА_6 виник умисел спрямований на таємне заволодіння даним транспортним засобом. Після цього, знаходячись біля будинку №1, який розташований по вулиці Декабристів в місті Бердянськ Запорізької області, скориставшись тим, що ОСОБА_11 залишив транспортний засіб: мопед «HondaDio» сірого кольору з маркуванням рами: НОМЕР_1 та об`ємом двигуна: 49.9 стЗ без нагляду ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, пересів за кермо вищевказаного мопеду, після чого використовуючи ключ, залишений в замку запалювання, завів його та на вказаному транспортному засобі залишив місце вчинення злочину, тобто таємно протиправно вилучив його у ОСОБА_10 , та в подальшому, розпорядився їм на свій власний розсуд завдавши потерпілому майнову шкоду на суму 4500 грн.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

Доводи захисника про те, що суд призначив занадто суворе покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , є необґрунтованими, з погляду на наступне.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом було враховано стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, має постійне місце проживання та на утриманні малолітню дитину, а тому суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі, які відноситься близько до мінімальних, передбачених санкціями ч.2 ст.185 та ч.2 ст.289 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 покарання, за кожен вчинений ним злочин, а також остаточно призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, щоостанній приймав активну участь в розслідуванні, хворіє на туберкульоз, зробив для себе висновки, бажає виховувати дітей та зареєструвати шлюб, оскільки, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що ці злочини, у тому числі і тяжкий, їм були скоєні під час іспитового строку через короткий проміжок часу після попереднього осудження за корисливі злочини, а тому призначене покарання за вчинення злочинів та остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.
Не заслуговують уваги доводи апелянта і про необґрунтованість рішення суду про відшкодування матеріальної шкоди, так як у обвинуваченого відсутні кошти, оскільки такі доводи суперечать вимогам ст. ст. 127-130 КПК України, висновки суду про необхідність стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 9000 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн., судом належно й достатньо обґрунтовані та вмотивовані.

Керуючись ст. ст. 336,404,407 КПК України колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 вересня 2018 року відносно ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: