Справа №№ 148/39/18
В И Р О К
Іменем України

20 листопада 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

представника поліції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працює трактористом СВАТ «Дружба» с. Шуро-Копіївська, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2017, біля 10:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи в гуртожитку Тульчинського ВПУ№ 41 по вул. М.Леонтовича, 133, у м. Тульчин Вінницької області, до проживав в кімнаті № 3, секції № 3, поверху №3, через незамкнені двері зайшов в гості у кімнату № 2, секції № 3, поверху № 3, до своїх знайомих студентів Тульчинського ВІТУ № 41 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Зайшовши в дану кімнату ОСОБА_12 виявив, що хлопців в кімнаті не було та він почав з неї виходити, і в цей час помітив на тумбочці в кімнаті мобільний телефон. і у нього виник умисел на його крадіжку.

З метою крадіжки чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_4 діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в даній кімнаті не було та за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно, навмисно, викрав мобільний телефон «Redme Note 5A», який належав ОСОБА_9 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1235 від 29.12.2017 становить - 3419,05 грн., з захисним склом вартістю згідно накладної № 121 від 21.12.2017 року, виданої ФОП ОСОБА_14 - 15 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» вартістю 30 грн. та картою пам`яті «Micro SD 16 gb» вартістю згідно накладної № 121 від 21.12.2017 року виданої ФОП ОСОБА_14 - 120 грн., а всього викрав чужого майна на загальну суму 3674,05 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю і суду показав, що дійсно 21.12.2017 він здійснив крадіжку речей, за обставин які зазначенні в обвинувальному акті. На даний час він влаштувався на роботу після закінчення ВПУ, і працює трактористом. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого, оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи, висновку експертизи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінального правопорушення і заподіяної шкоди.

До обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині, вчинення злочину неповнолітнім.

Обтяжуючих вину обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, з метою попередження нових злочинів, виправлення засудженого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді сплати штрафу в дохід держави в межах санкції визначеної ст. 185 ч.1 КК України.

Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають стягненню в дохід держави понесені судові витрати з оплати судового збору в сумі 395,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ч.1 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді сплати штрафу у дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 395,48 грн.

Речові докази: мобільний телефон «Redme Note 5A» з захисним склом, сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» та картою пам`яті «Micro SD 16 gb» - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: