Провадження №11-кп/801/327/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Васильківського району село Застугна, проживаючого до засудження, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
13.06.2007 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. Звільнений 23.11.2010 умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 9 днів;
20.07.2012 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.395 КК України, на підставі ст.ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком. Звільнений 28.04.2014 умовно-достроково на 4 місяці 1 день;
23.04.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
02.10.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ст.395 КК України, на підставі ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць;
17.12.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
21.04.2016 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2016 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2016 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2016 по 15.11.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання з 20.02.2016 року Кінець строку 25.01.2020 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року в задоволені клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України, мотивуючи свої вимоги тим, що він відбув 2/3 строку покарання. За період відбування покарання у ВК №86 адміністрацією установи характеризується позитивно, має 6 заохочень, непогашених стягнень у нього немає, був працевлаштований на «Нашу рябу» виконував добросовісно доручення та розпорядження адміністрації, нарікань на нього не було.

Заслухавши прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, перевіривши судові матеріали провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, у відповідності до ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні належним чином мотивував в оскаржуваній ухвалі своє рішення, яке базується на досліджених у судовому засіданні доказах.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте на шлях виправлення на став та через незначний час знову продовжив свою злочинну діяльність. Також до засудженого ОСОБА_7 вже був застосований інститут звільнення від відбування покарання (ст.81 КК України), проте засуджений після цього вчиняв злочини перебував у місцях позбавлення волі, що свідчить про негативність наслідків.

Крім того, з наявної у матеріалах справи довідки вбачається, окрім заохочень у засудженого 05.01.2018 року було дисциплінарне стягнення за вживання спиртовмісних речовин, за що останньому було оголошену догану (а.с.16).
Рішеннями комісії установи від 20.12.2016 року протокол №24 відмовлено в переведені до дільниці соціальної реабілітації тому що не стає на шлях виправлення.
Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року в повній мірі відповідає вимогам ст.81 КК України та роз`ясненням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише в тому випадку, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції ретельно дослідив у судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, перевірив його особу та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення, а тому доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2018 року, якою в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, відмовлено залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : (підпис)

Згідно з оригіналом