У Х В А Л А

Справа № 184/382/17
Номер провадження 1-кп/184/4/19

08 травня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покров та у режимі відео конференції матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001132 від 24.03.2016 року та за №0000253 від 05.12.2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щясливе Бориспільського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22.04.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.199, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

- 05.12.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком суду від 22.04.2011 року і до відбуття 6 років позбавлення волі. Звільнений 26.02.2016 року з Вільнянської ВК умовно-достроково. Не відбутий термін 1 рік 9 місяців 19 днів,

- обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває вищевказане об`єднане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що знаходячись на волі, ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки немає жодних соціальних чинників, які б стримували його у м. Покров та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується та був судимим за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює та законних джерел засобів до існування не має, а тому може продовжити свою злочинну діяльність з метою отримання грошових коштів. За час перебування ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження запобіжного заходу - тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки прокурором не надано жодних доказів його вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які наведені у даній статті.

У той же час, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду від 07.02.2017 року було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці. Проте, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2017 року, у зв`язку із порушенням умов перебування на домашньому арешті, даний запобіжний захід ОСОБА_3 було змінено на тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нових тяжких умисних корисливих злочинів, які пов`язані із застосуванням насильства, за обставин, викладених в обвинувальних актах.

Так суд вважає доведеним у судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не працює, легальних засобів до існування не має, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість обвинувачується у вчиненні нових корисливих тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України. А тому існують достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою отримання засобів до існування може вчиняти кримінальні правопорушення.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи та від чотирьох до шести років. Крім того, у процесі судового розгляду обвинувачений вказує на свою невинуватість, а тому може, з метою уникнення відповідальності та можливого покарання переховуватись від суду, отже ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжує обґрунтовано існувати.

Разом з тим, застосування до обвинуваченого більш м`яких, аніж тримання під вартою запобіжних заходів, суд вважає неможливим, оскільки останні не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Окрім того, суд враховує, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого уже застосовувався, однак останній його умови порушив, внаслідок чого такий було змінено на тримання під вартою.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі вже до обвинуваченого були застосовані, однак були останнім порушені.

За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів, до 06 липня 2019 року включно.

Суд, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів з 08 травня 2019 року до 06 липня 2019 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на ІТТ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1