1Справа № 335/2553/19 1-кс/335/1769/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мала Михайлівка Веселівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 04.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03 березня 2019 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме у приміщенні кухні, розташованої у будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , під час сумісного розпиття спиртних напоїв з останнім, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, за допомогою ножа, який взяв зі столу, умисно наніс один удар в область лівого стегна та один удар в ліву частину грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому колото-різану рану грудної клітини та обох нижніх кінцівок з пошкодженням серця, лівої легені та правої стегнової вени та гостру крововтрату, від яких настала смерть ОСОБА_7 на місці, після чого ОСОБА_8 за допомогою невстановленого колюче-ріжучого предмету відсік голову від тулуба та переніс голову за місцем свого мешкання, а саме на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де викинув у яму для сміття, яка в подальшому була виявлена та вилучена під час проведення огляду території домоволодіння.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

04.03.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити річ, що матиме значення для встановлення істини по кримінальному провадженню, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який, згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, передбачено покарання у вигляді позваблення волі на строк від семи до дванадцяти років. З урахуванням характеристики особи ОСОБА_6 , наданої йому, в тому числі, свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з метою уникнення покарання та відповідальності за скоєння кримінального правопорушення (злочину), ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернулася до суду з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваному ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання не заперечували.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 04.03.2019, у якому 04.03.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, а також дані про її особу, вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Виходячи з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.05.2019 року включно, який обчислювати з 04.03.2019 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 02.05.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1