ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
10 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
На обґрунтування суд послався на те, що в обвинувальному акті не зазначені повні анкетні відомості потерпілого ОСОБА_8 , а саме - місце його народження, громадянство та не вказано повної адреси проживання із зазначенням номера кватири, що є порушенням вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України.
Крім того, в обвинувальному акті не зазначені грубі порушення потерпілим ОСОБА_9 вимог Правил дорожнього рухи України, які перебувають у причинному зв`язку з ДТП та ступенем тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.
Також в порушення вимог п.6 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені обставини, які пом`якшують покарання, а саме - добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, а також інша допомога яка була надана потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, а саме: оплата ОСОБА_6 вартості лікування потерпілого, про що було відомо ще під час досудового розслідування.
Крім того, суд звернув увагу на те, що долучена до обвинувального акту розписка
________________________________________ Справа № 375/1841/18 Апеляційне провадження:11-кп/824/1205/2018 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_10 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1
ОСОБА_6 засвідчує факт отримання ним обвинувального акту на 5 аркушах та реєстру матеріалів досудового розслідування на 1 аркуші,тим часом, як до суду направлено обвинувальний акт на 6 аркушах і реєстр матеріалів досудового розслідування на 3 аркушах, з чого суд зробив висновок про невручення обвинуваченому копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.
За таких обставин суд прийшов до висновку про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам ст.ст. 291, 293 КПК України.
Не погодившись зі вказаними висновками суду, начальник Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
На обґрунтування прокурор вказує, що стороні обвинувачення не зрозуміло з яких причин та за яких обставин, суд дійшов до висновку, що в діях потерпілого ОСОБА_11 наявні грубі порушення вимог Правил дорожнього руху України та останні перебувають у причинному зв`язку з ДТП та ступенем тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, не досліджуючи матеріалів кримінального провадження. А посилання в ухвалі суду на ст. 291 КПК України є помилковим та суперечить вимогам ст. 314 КПК України, оскільки, суд під час підготовчого судового засідання не може надавати оцінку відповідності встановлення обставин вчинення злочину та оцінювати правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а лише перевіряє обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291 КПК України, які у даному випадку повністю дотримані.
Крім того, судом зазначено, що в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначені повні анкетні відомості потерпілого ОСОБА_8 , а саме місце його народження, громадянство. Однак, під час підготовчого судового засідання було з`ясовано повні анкетні дані потерпілого та вказаний формальний недолік, який не перешкоджав призначенню справи до судового розгляду, було усунуто.
Судом не взято до уваги той факт, що в обвинувальному акті слідчим зазначаються лише ті обставини, які пом`якшують покарання та які були встановлені в ході досудового розслідування, та можуть бути доведені прокурором під час судового розгляду. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 слідчим в ході досудового розслідування не встановлено. А посилання суду на добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди за умови заподіяння потерпілому фізичної шкоди є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, до того ж, сторона захисту реально відомості про добровільне відшкодування потерпілому заподіяної шкоди стороні обвинувачення встановленим порядком не відкривала і вперше заявила про ці обставини лише під час підготовчого засідання. Що ж стосується невідповідності вказівок аркушів обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування в розписці обвинуваченого про їх отримання і наданих до суду вказаних процесуальних документів, то це механічна помилка, що допущена під час виготовлення розписки, і обвинувачений в підготовчому засіданні підтвердив, що вручений йму обвинувальний акт ідентичний тому, який направлено для розгляду по суті кримінального провадження до суду.
Заслухавши доповідь судді, виступи прокурора на підтримку апеляційних вимог, а обвинуваченого та його захисника проти їх задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та додатково надані стороною захисту відомості у визначених межах, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду, колегія суддів визнає наступне.
Відповідно до ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті мають бути викладені фактичні обставини кримінального провадження, як їх визнав встановленими прокурор, а не сторона захисту, обвинувачений чи суд, до того ж, на стадії підготовчого розгляду суд не вправі досліджувати матеріали кримінального провадження, надані сторонами в підготовче засідання будь-які докази, а тим більше робити висновки по суті кримінального провадження, в тому числі щодо розміру заподіяної шкоди, її відшкодування, наявності та ступеню провини потерпілого у тому, що сталося, отже, вказавши в своїй ухвалі на згадані вище обставини, суд першої інстанції вийшов за межі своєї компетенції, визначеної для даної стадії судового провадження і вже це саме по собі є достатньою підставою для скасування оскарженого рішення.
Дослідження колегією суддів тексту обвинувального акту, направленого прокурором до суду для розгляду та його копії, яка була вручена обвинуваченому, показало, що ці тексти ідентичні, що всі учасники апеляційного розгляду підтвердили, отже чисто формальна помилка, яка, як пояснив прокурор, була допущена при складенні тексту розписки обвинуваченого, всупереч міркуванням суду першої інстанції та обвинуваченого і його захисника не є істотним порушенням норм чинного кримінального процесуального закону, жодним чином не порушує і не обмежує права обвинуваченого на захист, а тому і зі вказаних підстав ухвала суду підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий, зобов`язані всебічно, повно й неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Втім, ця правова норма прямо не зобов`язує слідчого, прокурора, в обвинувальному акті описувати будь-які інші обставини, які прямо не стосуються пред`явленого особі обвинувачення.
П. п. 6 та 7 ч.2 ст. 291 КПК України дійсно вказують на те, що в обвинувальному акту мають бути вказані обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Однак у цьому конкретному випадку юридична кваліфікація діянню, яке інкриміноване ОСОБА_6 , дана за ч.2 ст. 286 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, якщо воно спричинило смерть потерпілого або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, не залежно від спричинення кримінальним правопорушенням будь-якої матеріальної шкоди, отже, прокурор обґрунтовано не включив до обвинувального акту відомості про розмір спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди та не з`ясовував у цьому акті питань її відшкодування.
Що ж до невнесення до обвинувального акту обставин, які пом`якшують покарання, то, відповідно до чинного законодавства, суд не пов`язаний у вирішенні цих питань з позицією сторони обвинувачення та йому надано право визнати обставинами, які пом`якшують покарання не лише прямо передбачені у ч. 1 ст. 66 КК України, але й інші, які прямо у цій правовій нормі не передбачені, отже наведені в ухвалі суду доводи в цій частині, самі по собі, не можуть бути підставою для повернення прокурору обвинувального акту, тому і в цій частині апеляційну скаргу слід задовольнити.
В силу викладеного вище, а також маючи на увазі, що обвинувальний акт складається тільки відносно обвинуваченого і тільки в тих межах, які прокурор визнав доведеними, судова колегія визнає, що вимога суду першої інстанції вказати в цьому акті ще й обставини, які зазначають провину потерпілого, не ґрунтується на чинному процесуальному законодавстві, до того ж, вказані обставини не могли бути предметом дослідження на стаді підготовчого засідання, а їх належить дослідити та оцінити за результатами судового розгляду в остаточному рішенні по суті кримінального провадження.
Таким чином, достатніх підстав для повернення обвинувального акту прокуророві судова колегія не знаходить і визнає необхідним оскаржене судове рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: