Справа № 610/1203/19
Провадження № 1-в/610/168/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого про звільнення від відбування покарання за хворобою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Озеро Вишневського району Цілиноградської області Республіки Казахстан, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, до арешту не працював, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз:
14.02.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.121 КК України строком до 7 років позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.08.2017 року. Вирок набрав законної сили 23.03.2018 року.
Початок строку: 20.08.2017 року. Кінець строку: 20.08.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_4 , звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання за хворобою, посилаючись на те, що в подальшому він не може утримуватися в умовах колонії за станом здоров`я.
До проведення судового засідання від ОСОБА_4 надійшла заява з проханням розглядати питання про звільнення від відбування покарання за хворобою без його участі, від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовляється.
Представник «Покровської виправної колонії (№17)» в судове засіданння не з"явився, про час та мсце слухання справи повідомлявся, причина його неявки суду невідома.
Представник лікарсько-консультативної комісії надав заяву у якій просив справу розглянути без його участі.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви засудженого про звільнення від відбування покарання за хворобою, оскільки його діагноз не входить до переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, його характеристику, висновок лікарсько-консультативної комісії, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити в задоволенні заяви засудженого виходячи з наступного:
Відповідно до ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Відповідно до ст. 84 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини.
За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 14.02.2018 р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
У зв`язку із захворюванням на туберкульоз легень 27.08.2018 року ОСОБА_4 прибув до Покровської виправної колонії (№17).
Як убачається із характеристики від 11.05.2019 року, засуджений ОСОБА_4 за час лікування та відбування покарання в установі характеризується посередньо.
ОСОБА_4 за весь час відбування покарання не має заохочень та стягнень.
За висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 14.05.2019 року, засудженому встановлено діагноз: «Прогресуючий деструктивний туберкульоз хребта, великих кісток та суглобів, ускладнених амілоїдозом внутрішніх органів, що характеризується великим порушенням у місці ураження та дистрофічними змінами всіх тканин і органів". На даний час діагноз хворого не входить до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом МЮУ, МОЗ від 15.08.2014 №1348/572».
Враховуючи те, що захворювання, на які хворіє ОСОБА_4 , не підпадають під Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, тобто не перешкоджає відбуванню покарання, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні його заяви про звільнення від покарання за хворобою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 84 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1