ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/942/19 Справа № 182/85/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003957, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лошкарівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28 квітня 2015 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком тривалістю 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини.

За вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року і остаточно ОСОБА_6 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 10 днів.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Судом ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні у с. Лошкарівка Нікопольського району Дніпропетровської області за обставин, викладених у вироку, придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Як установив суд, влітку 2016 року, більш точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, у денний час, ОСОБА_6 , перебуваючи в лісосмузі, яка розташована поблизу с. Лошкарівка Нікопольського району Дніпропетровської області, викопав, тобто незаконно, навмисно придбав патрони в кількості 591 шт., які діючи умисно, переніс за місцем свого мешкання та зберігав за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.
12 вересня 2017 року в період часу з 12:30 години до 15:35 години на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду № 1-кс/0182/1610/2017 від 11 вересня 2017 року працівниками Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , де біля господарських приміщень виявлено пластикову каністру, заповнену пачками із-під цигарок, в яких знаходилися металеві предмети, зовні схожі на набої, в кількості 591 шт., які є боєприпасами:
- 39 патронів, надані на дослідження, є боєприпасами - 7,62-мм гвинтівковими патронами: 2 патрони до стрільби придатні, 30 патронів до стрільби не придатні, 20 патронів - внаслідок розкладання ініціюючої речовини складу капсуля встановити причину непридатності до стрільби 18 патронів, споряджених бронебійно-запалювальними кулями, не виявляється можливим, оскільки демонтаж даних патронів пов`язаний з небезпекою. Вирішити питання стосовно придатності до стрільби 7 патронів, які були використані для демонтажу при аналітичному дослідженні не виявляється за можливе у зв`язку з їх руйнуванням в процесі демонтажу;
- 552 патрони, надані на дослідження, є боєприпасами - 7,92 мм гвинтівковими патронами зразка 1905 року: 470 патронів до стрільби придатні, 76 патронів до стрільби не придатні внаслідок розкладання ініціюючої речовини складу капсуля, 6 патронів до стрільби не придатні у зв`язку з значними корозійними змінами.
Також у вказаній каністрі виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходився предмет циліндричної форми та предмет, ззовні схожий на зривник, заповнений сипучою речовиною, які являються вибуховою речовиною «Тетрил», масою 7,2 грамів та 28,2 грамів, і є тетриловими шашками мінних вибухників. Крім того, біля господарських споруд виявлено та вилучено пластикову пляшку об`ємом 2 л, наполовину заповнену сипучою речовиною, яка являється метальною вибуховою речовиною, а саме одноосновним бездимним порохом вагою 532 г, який відноситься до категорії вибухових речовин, виготовленим промисловим способом та придатний до вибухового перетворення у формі горіння.
В прибудові до будинку, виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на гранату Ф-1, яка являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, що відноситься до категорії вибухових речовин.
Крім того, на території господарських споруд виявлено та вилучено металевий предмет, зовні схожий на мінометну міну 82 мм, яка являється мінометною міною калібру 82 мм, промислового виготовлення, що ймовірніше всього відноситься до категорії боєприпасів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та звільнити його від покарання з випробуванням та обов`язковим покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України або застосувати ст. 69 КК України та призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.
Обгрунтовуючи свої вимоги, обвинувачений зазначає, що просить врахувати ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, пом`якшуючі обставни, до яких відноситься щиросердне каяття обвинуваченого, про що, на думку обвинуваченого, свідчить те, що під час досудового розслідування та в суді він давав правдиві показання, не намагався уникнути відповідальності за вчинене. Вказує, що має на утриманні 7 дітей, працює і є фактично єдиним працездатним годувальником в родині, є інвалідом 3 групи з загального захворювання, офіційно зареєстрував шлюб, позитивно характеризується як за місцем постійного проживання, так і за місцем роботи. Також просить врахувати його позитивну репутацію та взяти до уваги той факт, що виявлені боєприпаси є у своїй більшості непридатними та дуже старими. Звертає увагу апеляційного суду, що обставини, які обтяжують покарання відсутні, потерпілі відсутні, цивільні позови не заявлені.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого та просили її задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, правильність кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються. Тому згідно зі ст. 404 КПК України у зазначеній частині судове рішення в апеляційному порядку не перевіряється.
Усупереч твердженням обвинуваченого у скарзі призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував усі обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що впливають на покарання. При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінального правопорушення, врахував особу обвинуваченого, який має на своєму утриманні семеро дітей, працює і фактично є єдиним працездатним годувальником в родині, є інвалідом 3 групи з загального захворювання, перебуває у зареєстрованому шлюбі, позитивно характеризується як за місцем постійного проживання, так і за місцем роботи, цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Суд також взяв до уваги його щире каяття, який під час досудового розслідування та в суді давав правдиві показання, не намагався уникнути відповідальності за вчинене, що визнав обставиною, що пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують вину обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він має на утриманні 7 дітей, працює і є фактично єдиним працездатним годувальником в родині, є інвалідом 3 групи з загального захворювання, офіційно зареєстрував шлюб, позитивно характеризується як за місцем постійного проживання, так і за місцем роботи мають місце, але вони вже були враховані судом першої інстанції при призначенні йому покарання.
Доводи ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що виявлені боєприпаси є у своїй більшості непридатними та дуже старими, обставини, які обтяжують покарання відсутні, потерпілі відсутні, цивільні позови не заявлені не є підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.
З огляду на матеріали кримінального провадження ОСОБА_6 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за умисний злочин за ч. 1 ст. 263 КК України. Так, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року його було засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та іспитовим строком тривалістю 3 роки. ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, за яке він засуджений, вчинив під час іспитового строку, у зв`язку з тим суд правильно призначив обвинуваченому покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, апеляційний суд не вбачає.
З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому більш м`якого покарання, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, тому апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4