КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
27 лютого 2019 року справа 11-сс/824/1348/2019
слідчий суддя ОСОБА_1
суддя-доповідач ОСОБА_2
судді ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27.02.2019
На розгляд до Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, посилаючись на те, що слідчий суддя дійшов необґрунтованого висновку щодо обчислення строку оскарження бездіяльності посадових осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, унаслідок чого безпідставно повернув його скаргу. Апелянт стверджує, що скаргу на бездіяльність він направив до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у встановлений Закон строк, оскільки про таку бездіяльність йому стало відомо 14.01.2019 року з листа за підписом слідчого.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.02.2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Печерського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто на новий розгляд в суді першої інстанції.
З таким судовим рішенням колегії суддів Київського апеляційного суду не згодна, а тому на підставі ч. 3 ст. 375 КПК Українивважаю за необхідне викласти окрему думку.
З матеріалів, наданих судом першої інстанції, убачається, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України.
17.01.2019 року ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за її заявою від 18.12.2018 року.
Постановляючи ухвалу про повернення на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , слідчий суддя виходив з того, що адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, яка полягає уневнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, до слідчого судді з пропуском встановленого законом десятиденного строку на оскарження. При цьому, питання про поновлення пропущеного строку оскарження ОСОБА_3 не порушував.
На моє переконання таке рішення суду ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України, застосовуються у випадках, коли положення КПК України не регулює питання кримінального провадження.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
При оскарженні бездіяльності слідчого чи прокурора обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК України для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Як встановлено під час судового розгляду справи, заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення подано до Печерського управління поліції у м. Києві 18.12.2018 року, тоді як скаргу до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав 17.01.2019 року.
Посилання апелянта на те, що про бездіяльність уповноважених осіб Печерського управління поліції у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей за заявою про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, він дізнався 14.01.2019 року з листа за підписом слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , а тому строк на оскарження необхідно обчислювати саме з цього часу, не узгоджуються з вимогами ст. 304 КПК України.
З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав скарга у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України до слідчого судді після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, та питання про поновлення пропущеного строку оскарження ОСОБА_3 не порушував, тому слідчий суддя ухвалив законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення про повернення скарги із вищенаведених підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, підстав для задоволення апеляційної скаргиадвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2019 року не вбачаю.
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2