У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007106 від 27 липня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою від 24 січня 2019 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби та покладено обов`язки: в період часу з 22 години до 07 години не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; з`являтися за викликом до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи.
Ухвала була оголошена всім учасникам кримінального провадження, у тому числі ОСОБА_4 , копія ухвали була вручена йому під розписку.
У наступні судові засідання, які були призначені на 01.02.2019 року, 21.02.2019 року та 14.03.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від нього не надходило.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до суду для зміни йому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою, мотивуючи тим, що обвинувачений на неодноразові виклики суду не реагує, що свідчить про ухилення останнього від явки до суду та порушення ним умов перебування під домашнім арештом.
Ухвалою від 14 березня 2019 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про зміну йому запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.
07.05.2019 року в судове засідання доставлено обвинуваченого ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому та просила його задовольнити.
Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступних висновків.
Відповідно ж до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1 п. 3 ч. 1 цієї статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу та визначені у п. 1-п. 11 ч. 1 вказаної статті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, та за які законом передбачене покарання до п`яти років позбавлення волі.
Також згідно ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а тому, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_4 не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: в період часу з 22 години до 07 години не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; з`являтися за викликом до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України до обвинуваченого ОСОБА_4 слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, визначені ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 179, 193-196 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою - задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, тобто до 05 липня 2019 року, включно, взявши його під варту в залі суду.
Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у виді 20 /двадцяти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 /тридцять вісім тисяч чотириста двадцять/ гривень.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення обвинуваченим, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: