Єдиний унікальний номер 205/6451/18
У Х В А Л А

20 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001864 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.308, ч.1 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.125, ч.1 ст.308, ч.1 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, у зв`язку з чим вбачаються ризики вчинення останнім нових злочинів.

Захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором зазначених ризиків. Просив суд обрати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив суд обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Представник потерпілого у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, представника потерпілого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В свою чергу, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та такими, що не переставали існувати заявлені прокурором ризики переховування обвинуваченого ОСОБА_3 , вчинення інших кримінальних правопорушень з огляду на те, що обвинувачений не має достатнього ступеню соціальних зав`язків, які б спростували ризик залишення меж міста, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, не має постійного місця роботи або джерела заробітку, що обґрунтовує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення майнової спрямованості з метою отримання коштів для забезпечення фізіологічних потреб, тощо. Крім того, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, що в свою чергу свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів, згідно характеристики, що мається в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_3 зарекомендував себе із незадовільної боку, веде аморальний та антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, підтримує стосунки із особами раніше засудженими та які ведуть антигромадський спосіб життя, перебуває на обліку осіб, які вчинили насильство у родині, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити новий злочин.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає іншої можливості запобігти ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду у інший спосіб, ніж тримання його під вартою. Ризики, які враховувалися ОСОБА_3 при продовженні йому запобіжного заходу на теперішній час не змінилися, перебуваючи на свободі, обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інші злочини.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 315-317, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 17 липня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1