ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1111/18 Номер провадження 11-кп/814/259/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою з доповненнями засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

11.07.2018 Полтавським районним судом Полтавської області у задоволені заяви засудженої ОСОБА_7 про застосування амністії відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд зазначив, про відсутність правових підстав застосування до засудженої ОСОБА_7 . Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_7 на день набрання чинності закону (7.09.2017) не відбула однієї чверті призначеного строку основного покарання, оскільки почала відбувати покарання 18.10.2017, і наявні у ОСОБА_7 захворювання не підпадають під перелік захворювань для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.
В апеляційній скарзі з доповненнями засуджена просить застосувати щодо неї ОСОБА_7 . Закон України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що на день набрання законної сили Закону України «Про амністію у 2016 році» не могла відбувати покарання в місцях позбавлення волі, так як її арештували у день проголошення вироку, а саме 18.10.2017. Крім того, на думку апелянта, через наявність у неї хвороби «СНІД VI стадії» вона підпадає під дію Закон України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідача, засуджену в підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.
Висновок суду про відсутність підстав для застосування щодо засудженої ОСОБА_7 ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, яким судом дана повна та всебічна оцінка.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 18.10.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області засуджена за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, 26.12.2017 Апеляційним судом Донецької області залишено вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18.10.2017 щодо ОСОБА_7 без змін. Згідно вироку суду строк відбування покарання обчислюється з 18.10.2017. (а.о.с. 1-2).
Відповідно до матеріалів особової справи та підтверджується довідкою старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Надержинщинська виправна колонія №65» ОСОБА_7 на деньнабрання чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» , а саме 7.09.2017 не відбула однієї чверті призначеного строку основного покарання, оскільки почала відбувати покарання з 18.10.2017 (а.с. 15).

29.11.2017 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування амністії на підставі п. «в» ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_7 неодноразово судима, у тому числі двічі за вчинення умисних тяжких злочинів, 4.04.2018 Апеляційним судом Донецької області ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29.11.2017 щодо ОСОБА_7 залишено без змін (а.о.с.27,28-29).

У відповідності зі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи засуджені за злочини, що не є тяжкими чи особливо тяжкими та не поєднанні з насильством, небезпечним для життя та здоров`я, якщо вони на день набрання чинності Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, проте на момент набрання чинності Законом не відбула однієї чверті призначеного строку основного покарання так як був засуджена 18.10.2017, а Закон «Про амністію у 2016 році» був опублікований у газеті «Голос України» 6.09.2017 та набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Відповідно до положень п. г ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 має діагнози ( основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) : В23.2 IV клінічна стадія. СД4 200.СД від 23.01.2018 126 кл. ВН від 23.11.2017-29851. Прийом ВААРТ.Хронічний бронхіт, стадія нестійкої ремісії F 60.30 (а.с.48)
Відповідно медичної довідки ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» від 11.07.2018 ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку в медичній частині установи: 4клінічна В23.2. Тяжкий імунодефіцит пов`язаний з ВІЛ-інфекцією. Стабілізація стану на антиретровірусній терапії. Хроніний гепатит не встановленої етіології. Хронічний панкреатит в стадії ремісії клінічно.Хронічсний бронхіт ХОЗЛ ДН-1 ст. Нейроретинопатія ( а.с.64-65).
За даними повідомлення ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» від 15.06.2018, наявні у ОСОБА_7 захворювання не підпадають під перелік захворювань для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання (а.с.47).
З огляду на викладене вище прохання засудженої застосувати до неї Закону України «Про амністію у 2016 році, є неспроможним.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з доповненнями засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4