Справа № 343/1539/17
Провадження № 11-сс/4808/63/18
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2018 року про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та поставити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що при прийнятті рішення не взято до уваги ті обставини, що мета і підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні. Вказує, що ОСОБА_8 не переховується від органів досудового розслідування, не перешкоджає кримінальному провадженню, не вчиняє кримінальних правопорушень. Зазначає, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, а також достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що в порушення вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею наперед встановлено причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Зауважує, що: огляд місця події 10 червня 2018 року не проводився; в клопотанні відсутні будь-які відомості про те, кому належить майно, яке, начебто викрадено з 20 травня по 02 червня 2017 року з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 ; відсутній протокол обшуку, в ході якого, нібито, вилучалося взуття ОСОБА_8 ; висновок експерта є сумнівним, оскільки відомості в ЄРДР внесено лише 30 червня 2017 року. Вказує, що слідчий суддя стверджує про відсутність обґрунтованої підозри, висновком про недоведеність причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вважає, що відсутність ризиків доводиться тим, що ОСОБА_8 з 28 квітня 2018 року перебуває на території України, працював, проходив лікування в медичних закладах, неодноразові звернення сторони захисту до органів досудового розслідування з вимогою надати відомості про те, в чому підозрюється, результатів не дали. Звертає увагу, що 09 листопада 2018 року слідчим суддею винесено ухвалу про відмову у задоволенні заяви захисника про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки таке ухвалою від 27 вересня 2018 року повернуто. Також посилається на те, що слідчим суддею не враховано всіх обставин згідно з ст. 178 КПК України, не враховано, що повідомлення про підозру вручено з істотними порушеннями вимог закону та з порушенням права на захист, а підтверджуючі дані про розмір шкоди відсутні.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2018 року клопотання слідчого задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, з покладенням відповідних обов`язків, до 20 січня 2019 року.

При прийнятті рішення слідчий суддя врахував наявність доказів для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та недолучення доказів про обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 185 КК України, наявність тільки одного ризику, на який вказує сторона обвинувачення та який слідчий суддя вважає обґрунтованим, те, що підозрюваний був оголошений в розшук, періодично їздить на роботу за межі України, де перебував, в тому числі, без відповідних документів, внаслідок чого був депортований, характеризуючі дані про особу підозрюваного, те, що він не має постійного джерела доходу, однак має сім`ю, двох малолітніх дітей, постійне, зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебував на лікуванні та хворіє по даний час на цукровий діабет. Також взяв до уваги, що з квітня 2018 року, повернувшись в Україну, ОСОБА_8 з`являвся в орган досудового розслідування та до суду з приводу ходу розслідування кримінального провадження, повідомляв про місце перебування та не ухилявся від викликів. Дійшов висновку, що необгрунтованою залишається неможливість застосування іншого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, про який просив підозрюваний. Вирішуючи, який запобіжний захід необхідно застосувати, слідчий суддя враховував встановлені обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, та інші норми кримінального процесуального законодавства, та дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_10 підтримали вимоги апеляційної скарги, з мотивів викладених у ній, просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_10 висловив категоричну незгоду щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, що відповідно до ст. 181 КПК України полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Домашній арешт застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу

Також, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про наявність достатніх підстав для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки в суді першої інстанції знайшли своє підтвердження обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам. При цьому слідчим суддею враховано в повній мірі обставини згідно з ст. 178 КПК України.

Так, 20 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України (а.п. 35-36), а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в інше приміщення та у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно за попередньою змовою групою осіб.

Захисник ОСОБА_10 посилається на те, що повідомлення про підозру вручено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства та з порушенням права на захист, проте не зазначає якими саме та в чому вони полягали, переконливих доводів з посиланням на докази не наводить.

За таких обставин, в межах клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , таких порушень судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку дійшов правильного висновку, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг його вчинити, та недоведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, копії яких додано до клопотання, та які були предметом дослідження слідчим суддею.

При цьому, недоведеність слідчим, прокурором обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, жодним чином не може впливати на висновки слідчого судді стосовно обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Сторона захисту посилається на те, що огляд місця події 10 червня 2018 року не проводився, в той час огляд місця події проводився 10 червня 2017 року (а.п. 9), а вказівка на 2018 рік є очевидною опискою слідчого судді.

Доводи про те, що в клопотанні відсутні будь-які відомості про те, кому належить майно, яке викрадено з 20 травня по 02 червня 2017 року з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , спростовуються як змістом клопотання, так і змістом долучених до клопотання доказів, з якого слідує, що викрадене майно належить ОСОБА_11 .

Не є слушним і посилання на те, що висновок експерта зроблений раніше ніж внесено відомості в ЄРДР по даному кримінальному провадженню, оскільки експертиза була проведена по кримінальному провадженню № 0000599 від 27 серпня 2016 року (а.п. 20-21), з якого матеріали виділено в окреме кримінальне провадження.

При цьому, з матеріалів клопотання вбачається, що вилучалося взуття у ОСОБА_8 під час обшуку 03 червня 2017 року, а слідчий, прокурор обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу не зобов`язані долучати всі здобуті докази по кримінальному провадженню.

Сторона захисту вказує, що слідчий суддя в порушення вимог кримінального процесуального законодавства вказав про причетність ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З цього приводу, необхідно зазначити, що фактично під «підозрою» розуміється ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.

Більше того, як зазначає Конституційний Суд України у рішенні 23 листопада 2017 року № 1-р/2017, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах, підтверджують, що в даному випадку має місце відповідний ризик, а саме спроба підозрюваного здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку про його наявність, навівши це по тексту ухвали.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_8 не переховується від органів досудового розслідування, не перешкоджає кримінальному провадженню, не вчиняє кримінальних правопорушень, не є слушними, оскільки ризик в свою чергу не є визначеною подією, по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечуючи в апеляційній скарзі необґрунтованість підозри за ч. 3 ст. 185 КК України та наявність ризику, не наводить переконливих тверджень, які б спростовували висновки слідчого судді.

Пояснення сторони захисту про те, що ОСОБА_8 з 28 квітня 2018 року перебуває на території України, працював, проходив лікування в медичних закладах, сторона захисту зверталася до органів досудового розслідування, не виключають відсутності ризику - спроб підозрюваного здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається із матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту правильно взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного.

Із змісту ухвали слідчого судді вбачається, що сторона обвинувачення не навела переконливі доводи того, що більш м`який запобіжний захід як тримання під вартою, а саме домашній арешт відносно ОСОБА_8 , буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Стороною захисту, всупереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було наведено належного обґрунтування про можливість запобігання останнім, шляхом застосування інших запобіжних заходів.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що встановлені під час розгляду клопотання слідчого обставини дають підстави дійти висновку, що підозрюваний не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків у разі застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Посилання захисника ОСОБА_7 на рішення слідчого судді стосовно інших клопотань відносно ОСОБА_8 не впливають на наявні та достатні підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та на правильність висновків суду в цій частині в межах даного клопотання.

В той час, суд апеляційної інстанції вважає, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню виникненню ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням обставин, на які наголошує ст. 178 КПК України, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, відносно ОСОБА_8 необхідно обрати домашній арешт, що полягає в забороні залишати житло не цілодобово, а в певний період доби, а саме з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в певний період доби та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що фактичне місце проживання ОСОБА_8 знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, враховуючи права та інтереси підозрюваного ОСОБА_8 , вважає доцільним зобов`язати підозрюваного не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання, за адресою АДРЕСА_3 ,

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Тому, на думку суду апеляційної інстанції, ухвалу слідчого судді необхідно скасувати та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 376, 176-178, 181, 183, 194, 198, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 0000385від 30 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

До підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) за викликом слідчого, прокурора або суду, в залежності від стадії кримінального провадження, прибувати для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

2) не відлучатися з місця фактичного проживання, що в АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22.00 години вечора до 06.00 години ранку;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В решті вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 20 січня 2019 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Зобов`язати Долинське ВП Калуського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області негайно поставити на облік ОСОБА_8 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 , що порушення зобов`язань має наслідком застосування грошового стягнення і до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на них завдань.

Ухвала підлягає негайному виконанню Долинським відділенням поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5