1 із 4 Провадження №1-КП/303/788/18
Справа №303/7478/18
Номер рядка статистичного звіту-18
вирок
10 грудня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0002681 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Страбичово, Мукачівського району Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,
обвинуваченого за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
30 листопада 2018 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 КК України.
Одночасно, сторони звернулася з угодою про примирення, укладеною 29 листопада 2018 року між потерпілим та обвинуваченим.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 07 листопада 2018 року близько 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Fly FS504 Cirrus 2», вартістю 1260 гривень.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму -1260 гривень.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка).
Також, із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 17 листопада 2018 року близько 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_5 ноутбук марки «Lenovo ideapad 320-15IAP», вартістю 8000 гривень.

2 із 4
Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму -8000 гривень.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що обвинувачений ОСОБА_3 19 листопада 2018 року близько 10 годині 00 хвилин, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу таємно викрав належні ОСОБА_5 металеві труби в кількості 8 штук, діаметром 50 мм, довжиною 2,5 метрів, вартістю 2000 гривень.
Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму -2000 гривень.
Такі дії органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.
При цьому, обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому. Таким чином своїми умисними діями, ОСОБА_3 спочатку вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у подальшому, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку)
29 листопада 2018 року сторонами була укладена угода про примирення відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав себе винним і сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі, за частиною 2 статті 185 КК України - 2(два) роки позбавлення волі. Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання виді 2(двох) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75,76 КК України
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення, зазначивши що така угода відповідає положенням статтей 468-471 КПК України
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, що її укладення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і просила затвердити угоду.
Дана угода про примирення надійшла до суду 30 листопада 2018 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену угоду про примирення просив її затвердити.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 і що в його діях, є склад злочинів, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 КК України.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, один із злочинів, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, відноситься до категорії злочинів

3 із 4
середньої тяжкості. Угода, сторонами укладена до призначення судового розгляду, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.
Частинами 1 та 2 статті 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 185 КК України, а застосування до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особу обвинуваченого.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про примирення та призначити

ОСОБА_6 узгоджену сторонами угоди, міру покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі, за частиною 2 статті 185 КК України - 2(два) роки позбавлення волі. Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання виді 2(двох) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75,76 КК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Судові витрати, речові докази відсутні. Цивільний позов у провадженні не заявлено.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314,315,373-376 та ст.ст.468,471,474 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 листопада 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002681.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів та призначити йому покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді 1(одного) року 6(шести) місяців позбавлення волі, за частиною 2 статті 185 КК України призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі.
Відповідно до частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання виді 2(двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з обмеженням :
- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 394 КК України;
- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу.
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1