ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/365/18 Справа № 202/6807/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянувши 07 грудня 2018 року у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001475 від 08.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, працюючого тренером-педагогом ДЮСШ № 4, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2007 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7
захисників ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та домашній арешт. В обґрунтування зазначено, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою і безпідставною, оскільки при його прийнятті не враховувались наведені стороною захисту факти та обставини, які дають підстави вважати, що дії ОСОБА_7 підлягають більш м`якій юридичній кваліфікації та будь яка необхідність перебування його під вартою відсутня.
Захисника також вказує на те, що сторона обвинувачення не довела, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до ОСОБА_7 не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного. Також зазначає, що ОСОБА_7 спроможний належно сприймати і виконувати прийняті за результатами досудового розслідування і судового розгляду об`єктивні та справедливі рішення у разі доведеності його вини, а безпідставне перебування під вартою може погіршити стан його здоров`я, оскільки з 2013 року хворіє хронічним пієлонефритом і потребує постійного лікування.
Також вказує на те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, та працевлаштований. Раніше до будь-якої відповідальності не притягувався. Тому є всі підстави для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, оскільки у разі зміни запобіжного заходу він буде добросовісно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, під час досудового розслідування і судового розгляду.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». Визначено строк дії ухвали до 02 год. 55 хв. 16 січня 2019 року.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 з огляду на п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України може також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та обґрунтування ризиків, передбачених п.1, п. 2, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з приводу того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, враховуючи, що ОСОБА_7 знайомий з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні, та йому відомо їх місце мешкання та місце роботи.
Слідчий суддя також враховував наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання, міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, та те, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2007 року народження, однак заявлені ризики дійсно об`єктивно існують і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе їм запобігти та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також ступень тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу ОСОБА_7 , який може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Доводи ж захисту про те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали врахував, що останній може незаконно впливати на свідків, потерпілих , інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, крім того судом враховано, що ОСОБА_7 знайомий з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні, та йому відомо їх місце мешкання та роботи, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена у виді позбавлення волі, слідчим суддею було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого на даному етапі досудового розслідування, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 листопада 2018 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001475 від 08.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4