Справа 556/163/19
Номер провадження 1-кп/556/49/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 21

17.05.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володимирець матеріали кримінального провадження №0000454 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

За ч.2 ст 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.09.2018 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поряд зупинки громадського транспорту на вул. 17-го Вересня в с. Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, умисно, протиправно наніс приблизно п`ять ударів кулаком правої руки по обличчю і голові та приблизно п`ять ударів в область тулуба ОСОБА_4 , внаслідок чого заподіяв потерпілій ушкодження у вигляді забійної гематоми лобної ділянки зліва, посттравматичного, цефалгічного, ВСД синдромів, які відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і суду пояснив, що 29.09.2018 року, приблизно о 18 год. він пішов до магазину, купити води. Його перестрів співмешканець потерпілої ОСОБА_8 , вдарив рукою в обличчя. ОСОБА_7 впав, а ОСОБА_4 з ОСОБА_8 почали бити його руками, ногами по голові. Це було біля магазину, потерпіла із співмешканцем стояли на автобусній зупинці. ОСОБА_4 його рідна тітка, він її не бив. Можливо і зачепив потерпілу, коли захищався.

Потерпіла ОСОБА_4 ствердила, що 29.09.2018 року, вони із співмешканцем ОСОБА_8 приїхали в с. Більська Воля, і біля 18 год. 30 хв. поверталися додому в м. Вараш. На автобусній зупинці обвинувачений напав на чоловіка, збив з ніг і почав бити. Їй також наніс удари кулаками в область голови, тулуба. Вона викликала поліцію.

На даний час ще погано себе почуває, болить голова. А тому просить цивільний позов задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав суду аналогічні покази. Обвинувачений схопив його за груди, повалив на землю і наніс декілька ударів у голову. Потерпілій також наносив удари в область голови.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 29.09.2018 року, близько 18 год. він був на городі в себе в господарстві. Почув на вулиці крики, шум. Це сварилися ОСОБА_4 , її чоловік і обвинувачений. Потім бачив потерпілу, яка сказала, що її побив ОСОБА_7 , на лобі в неї був синець.

Крім показів потерпілої, свідків, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

- Протоколами проведення слідчого експерименту від 19.10.2018 року, де потерпіла і свідок ОСОБА_8 розповіли і показали, як ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 п`ять ударів кулаками в область голови та п`ять ударів в область тулуба;

- Згідно Висновку експерта №188-Д/155 від 15.11.2018 року, відповідно наданих медичних документів у гр. ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження в вигляді забійної гематоми лобної ділянки зліва, посттравматичного, цефалгічного, ВСД синдромів. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо, внаслідок ударів руками, ногами в термін вказаний в ухвалі та під час слідчих експериментів і які згідно п.2.3.3 «Правил судов0-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до розряду легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину та вважає, що органом досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Суд критично оцінює твердження обвинуваченого про те, що він не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та розцінює як таке, що дане з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ці показання повністю спростовані наведеними вище доказами, які суд відносить до об`єктивних, що співвідносяться між собою, підтверджують один одного та дають підстави суду для ухвалення обвинувального вироку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_7 умисно заподіяв потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та вважає, що в ході судового розгляду справи вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, є доведеною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості злочину, суд повинен виходити із всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, пом"якшуючих чи обтяжуючих покарання обвинуваченого, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді, складеної органом пробації, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства за умови, здійснення нагляду, застосування соціально-виховних заходів спрямованих на протиправність та запобігання вчинення кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, беручи до уваги, що загальні засади призначення покарання спрямовані на забезпечення індивідуалізації, гуманності і справедливості покарання, з врахуванням вище викладеного, тяжкість злочину, характер, обставини та наслідки його вчинення, особу винного, суд вважає за правильне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті обвинувачення, за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд вважає, що покарання у вигляді штрафу є необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Що стосується цивільного позову, суд приходить до наступних висновків:

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. (ч. 1 ст. 1177 ЦК України)

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно Висновку експерта №188-Д/155 від 15.11.2018 року, потерпілій ОСОБА_4 , внаслідок злочину, заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
ОСОБА_4 перебувала на лікуванні з 01.10.2018 року по 12.10.2018 р. На придбання ліків остання витратила 553 грн., що стверджується випискою із медичної карти хворого, копіями фіксальних чеків з аптеки, листком непрацездатності, серії АДН №850599.
Таким чином слід стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 553 грн. матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

З приводу стягнення моральної шкоди, суд констатує слідуюче:

Як зазначено в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
А тому враховуючи, характер та обсяг страждань, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, суд рахує за правильне стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 - 5000 грн. моральної шкоди, що буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.
Речові докази по справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.368, 370, 373-374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити покарання: 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави, тобто 1360 (одна тисяча триста шістдесят) гривень.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 - 553 грн. матеріальних збитків, 5000 грн. - моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: