Справа № 515/1967/18
Провадження № 1-кп/515/2993/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
Іменем України

21.12.18року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Татарбунари Одеської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 02.07.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Калуш Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2017 року приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , прибув до будинку ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та почав його кликати, але останній не виходив. Після цього, ОСОБА_5 зайшов до зазначеного будинку, щоб знайти ОСОБА_4 , де побачив мобільний телефон марки «Nomi i241+», який знаходився в кімнаті будинку. Перебуваючи в будинку ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «Nomi i241+» вартістю 350 гривень 67 копійок та флеш карткою micro-SD об`ємом 2 GB вартістю 60 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 410 гривень 67 копійок.
З`ясувавши обставини справи, підтверджені доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
03.12.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до умов, якої ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і зобов`язується визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченому у виді громадських робіт на строк 120 годин.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі. Обвинувачений пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Згоден із узгодженим з потерпілим покаранням, просив суд затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, просив суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечував, пояснивши, що при її укладенні дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, є злочином середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.
Укладена між сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України: умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання у вигляді громадських робіт відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Так, обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, не судимий в силу ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітніх дітей. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння суду у встановленні істини у справі та усунення заподіяної шкоди, обставини, що обтяжують покарання відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: мобільний телефон марки «Nomi i241+», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , підлягають залишенню у потерпілого на праві власності у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжні заході по кримінальному провадженню не обирались.
Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи за № 225 Е від 17.07.2018 року у розмірі 572 гривень та за № 271 Е від 18.09.2018 року у розмірі 572 гривень відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 374, 469, 471, 473, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 03 грудня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi i241+», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4 на праві власності.
Процесуальні витрати за проведення судових експертиз № 225 Е від 17.07.2018 року у розмірі 572 гривень та за № 271 Е від 18.09.2018 року у розмірі 572 гривень стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом 30 днів із дня його проголошення, з підстав, передбачених частиною 3 ст. 394 КПК України.
Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1