Справа № 171/55/19
Ухвала

Іменем України

14 січня 2019 року м. Апостолове
Слідчий суддя Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0000054 від 10.01.2019 року слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна, -
встановив:
11.01.2019 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке обґрунтовано тим, що 10.01.2019 року приблизно о 10.00 годині гр. ОСОБА_5 , перебуваючи в лісосмузі котра розташована поблизу Апостолівської ЦРЛ в м. Апостолове Дніпропетровської області здійснював незаконну порубку дерев. Сума завданої майнової шкоди встановлюється.

Під час досудового розслідування, 10.01.2019 року слідчим СВ Апостолівського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено огляд місця вчинення кримінального правопорушення в лісосмузі котра розташована поблизу Апостолівської ЦРЛ в м. Апостолове Дніпропетровської області, де в ході проведення огляду виявлено бензопилу, темно-зеленого кольору, без маркування та деревину твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів котрі вилучено до Апостолівського ВП в якості речового доказу.

На час проведення огляду та вилучення, вказане майно, а саме: бензопила, темно-зеленого кольору, без маркування,використовувалася для незаконного порубку дерев тобто як знаряддя вчинення злочину та деревина твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів яка є предметом вчинення злочину.

У ході проведення досудового розслідування, 10.01.2019 року слідчим прийнято рішення про визнання речовим доказом наступного матеріального об`єкту: бензопили темно-зеленого кольору, без маркування та деревини твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів.

Вищевказанемайно є об`єктом матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В зв`язку з цим, 10.01.2019 року слідчим винесено постанову про визнання їх речовим доказом у кримінальному провадженні.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб.

В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, яке визнане речовим доказом, що матиме на меті ухилення від притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання та наданих до нього матеріалів, досліджених в судовому засіданні, в провадженні СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000054 від 10.01.2019 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст. 132 КПК України, його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

10.01.2019 року постановою слідчого ОСОБА_4 бензопила темно-зеленого кольору, без маркування та деревина твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000054 від 10.01.2019 року.

Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що вказане майно відповідає вказаним вище критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на таке майно.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Завданнями застосування арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані речові докази бензопила темно-зеленого кольору, без маркування та деревина твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів можуть бути доказами злочину у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, суд погоджується з доводами прокурора, що для забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та для запобігання ризиками приховування та відчуження даних речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 369, 370,371, 372, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке є речовими доказами, а саме:

1. Бензопилу темно-зеленого кольору, без маркування.

2. Деревину твердої породи (дуб) в кількості 14 кубометрів.

Ухвалу суду направити Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Апостолівського районного суду ОСОБА_1