"29" листопада 2018 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
слідчого - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
До Київського районного суду м. Харкова 28.11.2018 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на майно яке було вилучено 27.11.2018 в період часу з 11:50 по 13:15 год., в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: жилетку чоловічу чорного кольору з логотипом «Nike» з капюшоном; кросівки ТМ «Nike» з підошвою білого кольору та верхом чорного кольору; планшет «Samsung» GT-P3110, які належать на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тим самим ОСОБА_6 своїми злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
27.11.2018 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
27.11.2018 в період часу з 11:50 по 13:15 год., в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.
Оскільки жилетка чоловіча чорного кольору з логотипом «Nike» з капюшоном, Кросівки ТМ «Nike» з підошвою білого кольору, та верхом чорного кольору, Планшет «Samsung» GT-P3110 зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також містять інші відомості, які можуть бути використані під час досудового розслідування та свідчити про протиправну діяльність вищезазначеної особи, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст. 98 КПК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучене майно має бути використане у кримінальному провадженні в якості речових доказів, тому виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 23.11.2018 в ході проведення обшуку.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання.
В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.11.2018 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з кримінального провадження, на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення мобільного телефону «Iphone 6» сірого кольору на 128 ГБ ІМЕІ- НОМЕР_2 , планшету «iPad-4» сірого кольору на 128 ГБ ІМЕІ НОМЕР_3 , портативної зарядної батереї «SEVEN» Povwer Bank 7000 m|a., жилетки чорного кольору з емблемою «Найк», кросівок чорного кольору із підошвою білого кольору, кофти синього кольору із полосками на рукавах, чорного кольору, документів що можуть підтверджувати реалізацію вказаних телефонів (а.с. 15-16).
27.11.2018 на підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , з 11.50 год. до 13.15 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 27.11.2018 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні сторони обвинувачення (а.с. 5-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 27.11.2018 в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жилетку чоловічу чорного кольору з логотипом «Nike» з капюшоном; кросівки ТМ «Nike» з підошвою білого кольору та верхом чорного кольору; планшет «Samsung» GT-P3110 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1