Справа №-613/129/18 Провадження №-1-кп/613/94/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження №0000875 від 24 жовтня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого фізичною особою-підприємцем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 24 жовтня 2016 року близько 09 год. 20 хв., керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, рухаючись по автошляху Харків-Охтирка 41 км + 400 м, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відведення, у порушення п. 10.1 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п. 12.1 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не переконавшись в безпечності свого маневру, обрав такі прийоми, що втратив контроль над керуванням автомобіля, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з легковим автомобілем марки ВАЗ-21121 д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався йому на зустріч, під керуванням ОСОБА_4 . В результаті ДТП останній отримав відповідно до висновку судово медичної експертизи №27-БГ/17 від 24 березня 2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому обох кісток правого передпліччя в середній третині діафізів зі зміщенням; закритого багатофрагментного перелому лівої стегнової кістки в серединній третині діафіза зі зміщенням, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше 21-го дня), а також пасажир легкового автомобіля марки ВАЗ-21121 д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав відповідно до висновку судово медичної експертизи №24-БГ/17 від 24 березня 2017 року тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої променевої кістки та шиловидного відростку правої ліктьової кістки, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше 3 тижнів (більше 21-го дня). В діях ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині визнав себе винним в повному обсязі, не заперечував обставини зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що вранці 24 жовтня 2016 року, він їхав з м. Богодухова до м. Харкова, на власному автомобілі ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_1 . Під час руху у нього задзвонив телефон і він відволікся, в цей час автомобіль змінив траєкторію руху, та виїхав на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку. Зазначив, що перед тим, як взяти телефон, він звернув увагу, що дорога попереду була вільною. Крім того, вказав, що в цей день дорога була задовільна, рухався він з невеликою швидкістю приблизно 60 70 км/год., але зустрічний автомобіль помітив вже після зіткнення. Після дорожньо транспортної пригоди він виліз зі свого автомобіля через капот, та помітив, що у іншому автомобілі двоє чоловіків, які мали пошкодження, підійти та допомогти їм він не міг, оскільки погано рухався через отримані травми. Швидку допомогу викликала жінка з автомобіля, який зупинився.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину повністю доведена сукупністю доказів зібраних по справі і досліджених в судовому засіданні, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що 24 жовтня 2016 року, він їхав з товаришем ОСОБА_5 , на автомобілі марки ВАЗ-21121 д.н.з. НОМЕР_2 ., та після с. Горький на його смугу руху із зустрічної смуги, різко виїхав автомобіль ВАЗ - 21099. Він рухався зі швидкістю приблизно 80-90 км/год., так як автомобіль виїхав різко, він не встиг загальмувати та уникнути зіткнення. Після дорожньо транспортної пригоди вийти з автомобіля самостійно він не зміг, йому надали допомогу з автомобіля який зупинився, та викликали швидку допомогу. Коли його несли на носилках він звернув увагу, що удар прийшовся на сторону водія;

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні пояснив, що 24 жовтня 2016 року, він з товаришем ОСОБА_4 рухався на автомобілі марки ВАЗ-21121. Так як, за кермом був ОСОБА_4 , він не звертав увагу на дорожню обстановку, помітив лише перед самим зіткненням автомобіль, який різко виїхав на їх смугу руху. В результаті дорожньо транспортної пригоди він отримав травму руки, його було доставлено до Богодухівської ЦРЛ, де надали першу допомогу, та наступного дня виписали з лікарні.

- протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 24 жовтня 2016 року зі схемою місця дорожньо транспортної пригоди та фототаблицею до нього, яким було оглянуто автомобілі ВАЗ - 21099 та ВАЗ-21121 з механічними пошкодженнями отриманими в результаті дорожньо транспортної пригоди та зафіксовано обстановка на місці події /Т. 2 а.п. 10-18/;

- висновком експерта №27-БГ/17 від 24 березня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження: закритий перелом обох кісток правого передпліччя в середній третині діафізів зі зміщенням; закритий багатофрагментарний перелом лівої стегневої кістки в середній третині діафіза зі зміщенням, кваліфікуються, як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше трьох тижнів ( більше ніж 21 день); забійно рвані рани середньої поверхні лівого колінного суглоба; закритий вивих плюснефаланговому суглобі першого пальця правої стопи кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я терміном більше шести днів, але не більше трьох тижнів (21 день); садно передньої поверхні області правого колінного суглоба, кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Вищевказані ушкодження утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, якими були деталі салону автомобіля, в умовах дорожньо транспортної пригоди, що мало місце 24 жовтня 2016 року. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_4 є характерними для ушкоджень водія легкового автомобіля при його зіткненні з іншою травматичною силою /Т.2 а.п. 63-65/;

- висновком експерта №24-БГ/17 від 24 березня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 малися тілесні ушкодження: закритий перелом правої променевої кістки та шиловидного відростку правої ліктьової кістки, які кваліфікуються, як середньої тяжкості ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше трьох тижнів ( більше ніж 21 день). Вищевказані ушкодження утворились від ударної та ударно ковзаючої дії тупих твердих предметів, якими були деталі салону автомобіля, в умовах дорожньо транспортної пригоди, що мало місце 24 жовтня 2016 року. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_5 могли утворитися у нього як у пасажира легкового автомобіля, травмованого в ході ДТП /Т.2 а.п. 67-69/;

- висновком експерта №22-БГ/17 від 24 березня 2017 року, згідно якого у ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження: забійні рани в області обличчя, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, закритий осколковий перелом лівої п`яточної кістки, кваліфікується як середньої тяжкості тілесні ушкодження, по критерію тривалості розладу здоров`я терміном більше трьох тижнів ( більше ніж 21 день). Вищевказані ушкодження утворились від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, але такими предметами могли бути деталі салону автомобіля, та могли утворитись в умовах дорожньо транспортної пригоди, що мало місце 24 жовтня 2016 року. Тілесні ушкодження, що малися у ОСОБА_6 є характерними для ушкоджень, що можуть утворити водій автомобіля при його зіткненні з перепоною в ході ДТП /Т.2 а.п. 71-72/;

- висновком експерта № 211/17 від 24 травня 2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого в момент первинного контакту взаємне розташування автомобілів ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 та ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 було таким, що їх передні частини були повернуті одна до одної з перекриттям близько 1,1 м. В момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобілів ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 та ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 складав близько 170 градусів. Зіткнення автомобілів ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 та ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 відбулося на смузі руху автомобіля ВАЗ 21121 на відстані переднього звісу від закінчення слідів його гальмування /Т.2 а.п. 79-94/;

- висновком судової авто товарознавчої експертизи №4465 від 29 січня 2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2 , приймається в розмірі його ринкової вартості на момент дорожньо транспортної пригоди (24 жовтня 2016 року) та становить 98 545,16 грн. /Т.2 а.п. 97-105/;

- висновком експерта №572/17 від 14 серпня 2017 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. За умов вказаних в дослідницькій частині висновку у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації , яка склалась технічна можливість запобігання даної дорожньо транспортної пригоди для водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_6 визначалася виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було яких небудь перешкод технічного характеру. У діях водія ВАЗ 21099 ОСОБА_6 вбачається невідповідності вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди /Т.2 а.п.117- 119/;

- висновком експерта №863/17 від 27 листопада 2017 року та фототаблицею до нього, згідно якого на момент експертного огляду рульове керування автомобіля ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 перебувало у непрацездатному стані через відсутність повороту керованих коліс та деформацію рульового колеса і рульової колонки. Несправність у вигляді затиснення переднього лівого колеса деформованими елементами кузова та деформації рульового колеса та рульової колонки виникли в результаті дорожньо транспортної пригоди. На момент експертного огляду гальмівна система автомобіля ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 перебувала у технічно несправному стані через те, що гальмівна рідина в передній секції живильного бачка знаходилась нижче позначки «min» /Т.2 а.п. 125 - 135/;

- висновком експерта №862/17 від 28 листопада 2017 року, згідно якого на момент експертного огляду рульове керування автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 знаходилось у непрацездатному і несправному стані через затиснення переднього лівого колеса деформованими елементами кузова та деформацію рульового колеса та рульової колонки. Несправність у вигляді затиснення переднього лівого колеса деформованими елементами кузова та деформації рульового колеса та рульової колонки виникли в результаті дорожньо транспортної пригоди. На момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 перебувала у технічно несправному та непрацездатному стані, внаслідок від`єднання живильного бачка гальмівної системи, руйнування вказаного бачка, не загальмування всіх коліс даного транспортного засобу та підтікання гальмівної рідини в районі переднього правого бризговика. Несправність у вигляді від`єднання живильного бачка гальмівної системи від місця його конструкційного кріплення, руйнування вказаного бачка виникли в результаті дорожньо транспортної пригоди. На момент експертного огляду ходова частина автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 знаходилась в технічно несправному і непрацездатному стані через руйнування стійки стабілізатора поперечної стійкості лівого переднього колеса автомобіля, деформації за краєм диска переднього лівого колеса та відповідно розгерметизацію переднього лівого колеса. Несправність у вигляді деформації закраїн диска переднього лівого колеса та відповідно розгерметизацію переднього лівого колеса виникли в результаті дорожньо транспортної пригоди /Т.2 а.п. 141 - 156/;

- висновком експерта № 49/18 від 22 січня 2018 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 21121 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігання події для водія автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 ОСОБА_6 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. У діях водія автомобіля ВАЗ 21099 р.н НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з настанням дорожньо транспортної пригоди /Т.2 а.п 180-182/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17 травня 2017 року, за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та схемою до нього, в ході якого учасники показали та пояснили на місцевості про обставини дорожньо транспортної пригоди, що не суперечить іншим доказам по справі /Т.2., а.п. 106 -112/

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 в межах пред`явленого обвинувачення, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, те, що скоєний злочин згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, те що злочин скоєно з необережності, характеристику особистості обвинуваченого, обумовлену тим, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 покарання, в межах санкції інкримінованої йому статті у виді обмеження волі.

Враховуючи, що ОСОБА_6 на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мав на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15.11.2018 та не позбавлений відносно нього батьківських прав, вчинив кримінальні правопорушення до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», які згідно з положенням ч. 2 ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, написав заяву зі згодою про застосування до нього амністії, він підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Прокурором заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення на користь держави в особі Богодухівської районної державної адміністрації на фінансуванні якої знаходиться КУОЗ Богодухівська ЦРЛ витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в сумі 6 191 грн. 16 коп., мотивуючи тим, що ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КУОЗ Богодухівська ЦРЛ з 24 жовтня 2016 року по 23 листопада 2016 року.

Суд розглянувши даний цивільний позов, вважає необхідним задовольнити його частково та стягнути з ОСОБА_6 703 грн. 13 коп. - вартість медикаментів та 149,70 грн. - витрати на продукти харчування. Всього 852 грн. 83 коп., що підтверджується довідкою КУОЗ Богодухівська центральна районна лікарня.

В іншій частині позовних вимог, а саме стягнення заробітної плати з нарахуванням 4 287 грн. 27 коп. та господарчих витрат у сумі 1 051 грн. 06 коп., суд вважає необхідним відмовити, у зв`язку з відсутністю розрахунку даних витрат передбачених «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов, у якому він просить стягнути на його користь з ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. та стягнути на його користь з ПрАТ СК «Арсенал Страхування » матеріальну шкоду у сумі 98 545 грн. 16 коп., в якості страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль та кошти в сумі 52 445 грн. 04 коп., які були витрачені на лікування.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до копії поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ/9110430, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 , як власника транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ-210994-20 д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 на час дорожньо транспортної пригоди, 24 жовтня 2016 року, була застрахована в ПрАТ СК «Арсенал Страхування » .

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася в період дії договору і є страховим випадком, внаслідок якого настає цивільно-правова відповідальність, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 100 000 грн., за шкоду, заподіяну майну 200 000 грн., розмір франшизи 500 грн.

Статтею 23 вищевказаного закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 24.1. ст. 24 зазначеного закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_4 внаслідок чого він поніс вимушені матеріальні витрати на медичну допомогу. Згідно оригіналів чеків наданих потерпілим, ним було витрачено на лікування та придбання лікарських препаратів грошових коштів на суму 40 685 грн. 86 коп., що також підтверджується і випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 5556 від 23 листопада 2016 року виданої КУОЗ Богодухівська ЦРЛ. Дані витрати понесені в період лікування потерпілого ОСОБА_4 та відповідно до медичних призначень, тобто вони направлені на відновлення стану здоров`я, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень при ДТП.

Цивільний відповідач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надав до суду відзив на цивільний позов ОСОБА_4 , згідно якого між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_8 було укладено Договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9110430. Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза за полісом - 500 грн., термін дії полісу з 30 серпня 2016 року до 29 серпня 2017 року. 24 жовтня 2016 року на автошляху Харків-Охтирка сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ д. р. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та ВАЗ д. р. н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та зазнав матеріальних збитків. Як вбачається із позову ОСОБА_4 просить стягнути зі Страховика страхове відшкодування за пошкоджений в дорожньо транспортній пригоді автомобіль ВАЗ д. р. н. НОМЕР_2 в розмірі 98 545 грн. 16 коп. При цьому зазначає, що розмір збитку підтверджено висновком автотоварознавчої експертизи № 4465 від 29 січня 2018 року, та вказує, що даний розмір збитку є ринковою вартістю автомобіля на момент дорожньо транспортної пригоди. Згідно вимог чинного законодавства у випадку, якщо вартість відновлювального ремонту автомобіля перевищує ринкову вартість автомобіля до дорожньо транспортної пригоди, відновлювальний ремонт автомобіля є економічно необгрунтованим. Тобто, відповідно до змісту позовної заяви, автомобіль ВАЗ д. р. н. НОМЕР_2 є фізично знищеним. Так, згідно п. 2 ст. 30 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобі» ( далі Закон), якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо- транспортної пригоди. Тому, страхове відшкодування у випадку фізичного знищення транспортного засобу розраховується у відповідності до п. 2 ст. 30 Закону, наступним чином: вартість автомобіля до дорожньо транспортної пригоди мінус вартість автомобіля після дорожньо транспортної пригоди. Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Отже, у випадку, якщо експертизою встановлено, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, розмір матеріального збитку, який завданий Цивільному позивачу має розраховуватись за аналогією п. 2 ст. 30 Закону. Однак, ОСОБА_4 не надав доказів вартості автомобіля у стані після дорожньо-транспортної пригоди, що унеможливлює визначення розміру страхового відшкодування. ОСОБА_4 не надав суду доказів реальної вартості втраченого майна, а тому позовні вимоги в розмірі 98 545 грн. 16 коп. є необґрунтованими та не відповідають реальному збитку, тому задоволенню не підлягають. 26 жовтня 2016 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла заява (повідомлення) про настання події, що має ознаки страхового випадку, підписана ОСОБА_9 , до якої були долучені копії паспорту, ІПН, посвідчення водія та полісу ОСЦПВВНТЗ ОСОБА_4 . Згідно п. 1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування, а також, відомості та документи, що підтверджують розмір майнових вимог, а також паспорт, ІПН, інформацію про здійснені взаєморозрахунки (за наявності) та інші документи, передбачені Законом. Заява від ОСОБА_4 , передбачена ст. 35 Закону, на виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо транспортної пригоди, до Страховика не надходила, тобто останній не скористався своїм правом та не звернувся до Страховика у досудовому порядку, тому у Страховика відсутні правові підстави для відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу. Страховик визнає вимоги щодо витрат пов`язаних з лікуванням потерпілого на суму 38 767 грн. 12 коп.

Оскільки цивільна правова відповідальність ОСОБА_8 , як власника транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ-210994-20» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , була застрахована, тому відповідно до вище вказаного ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має нести відповідальність, у зв`язку з чим суд вважає, що витрати потерпілого пов`язані з його лікуванням, підлягають стягненню з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в сумі 40 685 грн. 86 коп.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині стягнення з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» матеріальної шкоди, в якості страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль в сумі 98 545 грн. 16 коп., задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст.5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов`язковим. Відповідно до ч. 1 та п.6 ч.4 ст.6 зазначеного Закону, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Видами добровільного страхування можуть бути:страхування наземного транспорту ( крім залізничного).

Згідно ч.22.1 ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №4465 від 29 січня 2018 року величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2 , приймається в розмірі його ринкової вартості на момент дорожньо транспортна пригоди (24 жовтня 2016 року) та становить 98 545,16 грн. Автомобіль ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2 , під час дорожньо транспортної пригоди було фізично знищено, що також не заперечується і ОСОБА_4 у запереченні на відзив, тому вартість відновлювального ремонту транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Норма передбачена ч. 2 ст. 30 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вимагає визначення, на який розмір змінилася вартість транспортного засобу внаслідок дорожньо транспортної пригоди.

Як зазначалось, величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля ВАЗ 21121 д.н.з. НОМЕР_2 , прийнято в розмірі його ринкової вартості на момент дорожньо транспортної пригоди та становить 98 545,16 грн., проте позивачем не надано доказів вартості автомобіля після дорожньо транспортної пригоди, що унеможливлює визначення розміру страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка згідно п. 1, 3 ч. 2 зазначеної статті полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо транспортна пригоди, ОСОБА_4 зазнав фізичний біль, сильні душевні страждання, хвилювання, емоційний дискомфорт у зв`язку з ушкодженням здоров`я та пошкодженням його майна. Він тривалий час знаходився на лікуванні, не міг самостійно рухатись, харчуватися, відчував фізичний біль, не міг працювати, займатися вихованням дитини та спілкуватися з рідними, та друзями. Спричинену моральну шкоду він оцінює у розмірі 50 000 грн., яку просить стягнути з обвинуваченого. ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити та стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Обговорюючи питання про відшкодування процесуальних витрат, які складаються з витрат на залучення експертів в зв`язку з проведенням автотехнічних, трасологічної та автотоварознавчої експертиз у розмірі 15 596 грн. 39 коп., суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 124 КПК України, стягнути їх з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 /ДВА/ роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 /ДВА/ роки.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного та додаткового покарання.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь Богодухівської районної державної адміністрації, на фінансуванні якої знаходиться КУОЗ Богодухівська ЦРЛ витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 , у сумі 852 ( вісімсот п`ятдесят дві) гривни 83 копійки. В задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_6 витрат на заробітну плату у розмірі 4 287 грн. 27 коп. та господарчих витрат у сумі 1 051 грн. 06 коп. відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (м.Київ, вул. Борщагівська, 154) - на користь ОСОБА_4 , матеріальну шкоду, що складається з витрат на лікування у сумі 40 685 (сорок тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривен 86 коп. В задоволенні позову в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» матеріальної шкоди , в якості страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль у сумі 98 545 грн. 16 коп. та витрат на лікування в сумі 11 759 грн. 18 коп. відмовити.

Речові докази:

автомобіль марки «ВАЗ 21121» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області - повернути власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року;

автомобіль марки «ВАЗ-210994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області - повернути власнику, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь держави (код доходів 24060300, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, п/рахунок 0005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, банк Казначейство України, МФО 899998) витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням експертиз у розмірі 15 596 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 39 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя