Провадження по справі № 1-кп/521/377/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 25.09.2018 року за № 0003346, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у с. Чигринівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, має середню освіту, працює без укладення трудового договору, не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.09.2018 року близько 1 години 42 хвилин в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів «СтарГараж» за адресою м. Одеса, вул. Балківська, 130 к.2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману, повідомив йому про необхідність проведення ремонту кермової рейки належного ОСОБА_6 автомобіля «Форд Телексі». Не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання з ремонту, ОСОБА_4 повідомив потерпілому ОСОБА_6 завідомо неправдиві відомості про намір провести закупівлі необхідних для ремонту запчастин, переконав у дійсності своїх намірів та отримав від потерпілого передоплату в розмірі 1800 грн., які були перераховані на особисту банківську картку ОСОБА_4 . Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув і розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду у вказаній сумі.

ОСОБА_4 12.09.2018 року у другій половині дня в приміщенні станції технічного обслуговування автомобілів «СтарГараж» за адресою м. Одеса, вул. Балківська, 130 к.2, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 шляхом обману, повідомив йому про необхідність проведення ремонту задній сайлентблоків та розвальних болтів Н-подібного важелю належного ОСОБА_7 автомобіля «БМВ 525d». Не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання з ремонту, ОСОБА_4 повідомив потерпілому ОСОБА_7 завідомо неправдиві відомості про намір провести закупівлі необхідних для ремонту запчастин, переконав у дійсності своїх намірів та отримав від потерпілого передоплату в розмірі 1500 грн. Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти не повернув і розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду у вказаній сумі.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

- ч. 2 ст. ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

30.10.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України кожним з потерпілих - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості зі ОСОБА_4 .

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у повному обсязі висунутого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник підтвердила згоду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що добровільно надали письмову згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим, погоджуються з визначеною в угоді мірою покарання. Крім того, пояснили і підтвердили письмово, що обвинувачений відшкодував їм спричинену матеріальну шкоду. Потерпілий ОСОБА_6 просив залишити без розгляду цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює механіком на СТО, хоча і без укладення трудового договору, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, беззастережне визнання винуватості, добровільне відшкодування потерпілим спричиненої моральної шкоди.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та Кримінального кодексу України, а потерпілі погодились на укладення угоди і підтвердили це в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.10.2018 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Цивільні позови про стягнення зі ОСОБА_4 компенсації матеріальної шкоди потерпілого ОСОБА_6 в сумі 2400 грн. і потерпілого ОСОБА_7 в сумі 1500 грн. залишити без задоволення у зв`язку з добровільним відшкодуванням.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення зі ОСОБА_4 компенсації моральної шкоди в сумі 3000 грн. залишити без розгляду відповідно до його заяви і роз`яснити про право звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1