Єдиний унікальний номер 205/2434/18
Єдиний унікальний № 205/2434/18
Провадження № 1-кп/205/653/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000020 від 05 березня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ганнівка Добропільського району Донецької області, громадянки України, одруженої, раніше не судимої, освіта середня-спеціальна, не працюючої, проживаючої в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 , 11 грудня 2014 року, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, усупереч ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Новокодацької районної у місті Дніпро ради, яке знаходиться за адресою: вул. Трудова 1а, в м. Дніпро, реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи із корисливих міркувань та усвідомлюючи те, що у за її родиною зареєстровані два транспортні засоби: на ім`я її чоловіка ОСОБА_5 , зареєстровано право власності на транспортний засіб «CHERY TIGGO», д/н НОМЕР_1 та транспортний засід «FORD TRANSIT», д/н НОМЕР_2 , що унеможливлює отримання допомоги з урахуванням вимог ст. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, надала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичною операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, де вказала неправдиві відомості про те, що у неї та її родини відсутні у володінні транспортні засоби (механізми), що підлягають державній реєстрації та обліку в Державтоінспекції (автобуси, вантажні та легкові автомобілі), внаслідок чого в період часу з 11 грудня 2014 року до 31 серпня 2015 року незаконно отримала соціальну допомогу у сумі 18 270 грн.85 коп., тим самим заволоділа коштами Державного Бюджету України на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 своєї провини не визнала повністю та пояснила суду, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті, вона надала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичною операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, де вказала неправдиві відомості про те, що у неї та її родини відсутні у володінні транспортні засоби, після чого, в період часу з 11 грудня 2014 року до 31 серпня 2015 року отримала соціальну допомогу на загальну 18 270 грн.85 коп. При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 пояснила суду, що на момент подання заяви їй не було відомо про те, що за її чоловіком зареєстровані два транспортні засоби, оскільки вони їх продали за довіреністю та вважали, що вони за ними не зареєстровані, у зв`язку з чим у неї не було умислу на заволодіння грошовими коштами. Однак, в подальшому вона повністю відшкодувала незаконно отримані нею грошові кошти в сумі 18 270 грн.85 коп.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_4 не визнала своєї вини, її винуватість повністю підтверджена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить слухати справу у їх відсутності.

В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно неї у зв`язку із закінченням строків давності.

Вислухавши думку прокурора, а також з урахуванням позиції представника потерпілого, які не заперечували проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі і до набрання вироком законної сили, минуло три роки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинила злочин, який відноситься до категорії невеликої тяжкості та за який передбачене покарання у виді обмеження волі; з дня вчинення нею злочину пройшло понад три роки та, крім того, вона не заперечує проти закриття провадження із зазначених підстав, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.44, 49 КК України, ст.ст.284 ч.2, 370-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1