ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2175/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/354/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч. 1 ст. 310 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
cуддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000216 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біла Криниця, Великоолександірвського району, Херсонської області, громадянина України, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України і призначено покарання у виді трьох місяців арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 обрано у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він на початку травня 2018 року, переслідуючи мету вирощування наркотичних засобів, за місцем свого проживання на господарчому подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, незаконно, шляхом прополювання (очищення від бур`яну), вирощував рослини конопель в загальній кількості 10 (десяти) штук, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 902-НР від 12.07.2018 року визнано рослинами роду Коноплі у кількості 10 рослини, які є нарковмісними рослинами роду Коноплі, обіг яких допускається для промислових цілей.
В цей же період часу за місцем проживання своєї матері ОСОБА_9 , на господарчому подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу, шляхом прополювання (очищення від бур`яну), вирощував рослини конопель в загальній кількості 14 (чотирнадцяти) штук, які згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 901-НР від 13.07.2018 року визнано рослинами роду Коноплі у кількості 14 рослин, які є нарковмісними рослинами роду Коноплі, обіг яких допускається для промислових цілей, у загальній кількості 24 рослини, для власного вживання, без мети збуту, які були вилучені працівниками поліції 07.07.2018 року під час проведення санкціонованих обшуку вище вказаних домоволодінь.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 310 КК України як незаконне вирощування конопель в кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок змінити, призначити йому покарання за ч.1 ст. 310 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій за ч 1 ст. 310 КК України обвинувачений не оспорює.
Вирок обвинуваченим оскаржується в частині призначеного покарання через надмірну суворість.
Апелянт посилається на те, що судом при призначенні покарання було проігноровано те, що за місцем проживання він характеризується задовільно, є учасником бойових дій, під час проходження служби отримав захворювання пов`язане із захистом батьківщини, за місцем служби характеризується позитивно.
Не враховано судом і те, що він доглядає свого батька похилого віку, перебуває на обліку в управлінні соцзахисту Великоолександрівської РДА. Одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та ще двох дітей дружини. Його сім`я є багатодітною.
Посилається на те, що у нього вилучено незначну кількість конопель, події сталися на початку травня і невідомо скільки б рослин взагалі лишилося під кінець сезону.
З урахуванням принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, даних про його особу , наявності пом`якшуючої обставини та відсутності обставин, що обтяжують покарання вважає, що достатнім у даному випадку було б призначення йому покарання у вигляді ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили пом`якшити призначене покарання.
Прокурор заперечив проти задоволеня апеляційної скарги обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
В апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 310 КК України , а тому вирок переглядається в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги лише в частині призначення покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зі змісту вироку вбачається, що суд, визначаючи обвинуваченому вид та міру покарання , врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується із задовільної сторони, тимчасово не працює, щиро розкаявся та дійшов висновку, що покарання у виді арешту строком на 3 місяці є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, задовільна характеристика обвинуваченого, його сімейний стан були враховані судом і ці обставини стали підгрунтям для призначення покарання у виді арешту на строк, який є меншим ніж максимальна межа санкції статті, за якою його засуджено.

Призначене судом покарання обвинувачений вважає надмірно суворим та таким , що не відповідає його особі.
Згідно зі ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги , колегія суддів дослідила матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.
Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги , відомості про особу обвинуваченого , колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання були прийняті до уваги всі дані , що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі і в соціально - побутовому плані, а також враховані обставини кримінального провадження в їх сукупності, які визначають тяжкість скоєного кримінального правопорушення, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно, з вересня 2017 року одружений , є батьком ОСОБА_10 2013 року народження, та ОСОБА_11 2017 року народження.
Дружина ОСОБА_7 має статус багатодітної матері.
ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обвинувачений офіційно не працевлаштований, суспільно- корисною діяльністю не займається. Має статус учасника бойових дій та захворювання , пов`язане із проходженням військової служби.
З липня 2018 року ОСОБА_7 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення як особу, якій призначено компенсацію на непрацездатну особу по догляду за престарілим. Проте згідно довідки, доданої обвинуваченим до апеляційної скарги , така допомога фактично обвинуваченому не виплачується.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений пояснив, що його позбавлено на півроку права на отримання допомоги.
Доказів того , що обвинувачений здійснює догляд саме за батьком похилого віку , матеріали провадження не містять.
ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 21 грудня 2017 року обвинувачений на підставі ч 4 ст. 309 КК України звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення у серпні 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України .
Разом із тим, зі спливом короткотривалого проміжку часу, нівелюючи гуманне ставлення зі сторони держави, пов`язане зі звільненням від кримінальної відповідальності, на початку травня 2018 року ОСОБА_7 вчинив новий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, що в цілому свідчить про відсутність бажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення , дотримуватися правослухняної поведінки та вимог закону.
Систематичне порушення вимог закону у сфері обігу наркотичних засобів, вчинення злочину через незнаний проміжок часу після звільнення від кримінальної відповідальності за попередній злочин дають підстави для висновку про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого.
Участь ОСОБА_7 у бойових діях, позитивна характеристика за місцем проходження військової служби, судова колегія не може визнати тими чинниками, які б свідчили про зменшення суспільної небезпечності його особи та беззаперечно давали підстави для висновку про можливість застосування менш суворого покарання, як про те зазначає апелянт.
Посилання апелянта на те, що наявність у нього малолітніх дітей та виховання ним ще двох дітей його дружини, свідчать про можливість пом`якшити покарання, колегія суддів відхиляє, оскільки наявність у обвинуваченого дітей не створила у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Доказів перебування дітей на утриманні ОСОБА_7 , матеріали провадження не містять, обвинувачений не працює, офіційних доходів не має.
Твердження обвинуваченого про те, що незначна, на його думку, кількість вилучених у нього рослин конопель дає можливість для більш поблажливого ставлення до нього є неспроможними, оскільки законодавець імперативно закріпив межу з якої діяння особи розцінюється як кримінально-каране, встановивши кримінальну відповідальність за незаконне вирощування рослин конопель у кількості від десяти штук, а відтак, вид та міра призначеного покарання не залежить від кількості рослин, які особа вирощувала.
Ретельно проаналізувавши доводи апелянта, дослідивши матеріали провадження, що характеризують особу обвинуваченого, його матеріальний та сімейний стан, врахувавши обставини вчинення злочину та його наслідки, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного покарання та призначення покарання у виді штрафу, як на тому наполягав апелянт.
Призначене судом покарання відповідає положенням ст. 50, 65 КК України та, на думку судової колегії, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419,376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду.

Судді:( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

копія вірна,
суддя ОСОБА_2