Справа № 669/1124/18
Провадження № 1-кп/669/99/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я об`єднані кримінальні провадження № 0000162 та № 0000192 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білогір`я Хмельницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, одруженої, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше судимої:

- 07 вересня 2018 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

- 16 жовтня 2018 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та 100 годин громадських робіт, від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнена з випробуванням із призначенням іспитового строку два роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2018 року біля 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 АДРЕСА_2 , маючи не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, з підвіконня однієї із житлових кімнат квартири таємно викрала мобільний телефон марки «BRAVIS» моделі «NOVA» серійний номер НОМЕР_1 вартістю 350 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім того, 18 жовтня 2018 року біля 11 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 АДРЕСА_2 , маючи не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, діючи повторно, з корисливих мотивів, користуючись відсутністю сторонніх осіб та вільним доступом до майна, із сумки, яка стояла під столом в одній із кімнат квартири, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-Е1195» вартістю 200 гривень та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «107» вартістю 380 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому матеріальної шкоди на загальну суму 580 гривень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнала себе винною, у вчиненому розкаялася та показала, що 16 вересня 2018 року вона зайшла до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в квартирі АДРЕСА_2 та, маючи вільний доступ до квартири та скориставшись тим, що господар квартири ОСОБА_5 і його гість ОСОБА_6 спали в кімнаті, з підвіконня кімнати викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон, яким не пам`ятає як розпорядилася, але ймовірно реалізувала незнайомому чоловіку. Також, пояснила, що в такий же спосіб 18 жовтня 2018 року, в передобідню пору, перебуваючи в квартирі ОСОБА_5 , скориставшись його відсутністю, викрала із сумки, яка лежала під столом в одній із житлових кімнат, два належні ОСОБА_6 мобільні телефони, які продала ОСОБА_7 за готівку. При цьому, зазначила, що їй достеменно було відомо, що викрадені нею мобільні телефони належали саме ОСОБА_6 , з яким в такий спосіб вона вирішила поквитатися за давню образу. У вчиненому розкаялася, просила суд її суворо не карати.

Крім власного визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- за епізодом викрадення майна 16 вересня 2018 року:

- даними протоколу огляду місця події від 20 вересня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто квартиру ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 та встановлено відсутність мобільного телефона марки «BRAVIS» моделі «NOVA», який належить потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 14-20);

- даними протоколу огляду від 21 вересня 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто та вилучено в свідка ОСОБА_8 належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «BRAVIS» моделі «NOVA» (а.с. 23-27);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 25 вересня 2018 року з відеозаписом на СД-диску, в ході якого ОСОБА_4 відтворила дії, обстановку та обставини заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 67-70);

- даними висновку оцінювача від 21 вересня 2018 року, з якого слідує, що вартість викраденого мобільного телефону марки «BRAVIS» моделі «NOVA» станом на 16 вересня 2018 року складає 350 гривень (а.с. 30-54).

- за епізодом викрадення майна 18 жовтня 2018 року:

- даними протоколу огляду місця події від 07 листопада 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто квартиру ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 та встановлено відсутність мобільного телефона марки «Samsung» моделі «GT-Е1195» та мобільного телефона марки «Nokia» моделі «107», які належить потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 113-117);

- даними протоколу огляду від 08 листопада 2018 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто та вилучено в свідка ОСОБА_9 належні ОСОБА_6 два мобільні телефони марки «Samsung» моделі «GT-Е1195» та марки «Nokia» моделі «107» (а.с. 119-123);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2018 року з відеозаписом на СД-диску, в ході якого ОСОБА_4 відтворила дії, обстановку та обставини заволодіння мобільними телефонами потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 163-166);

- даними висновку оцінювача від 08 листопада 2018 року, з якого слідує, що вартість викраденого мобільного телефону марки «Samsung» моделі «GT-Е1195» складає 200 гривень, а вартість мобільного телефона марки «Nokia» моделі «107» складає 380 гривень (а.с. 126-151).

Таким чином, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченої ОСОБА_4 , яка не оспорювала фактичних обставин справи, досліджених в судовому засіданні протоколів слідчих (розшукових) дій та інших долучених до матеріалів кримінального провадження документів, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, по епізодах 16 вересня 2018 року та 18 жовтня 2018 року, повністю доведена і її дії вірно кваліфіковані відповідно за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують їй покарання.

Обвинувачена вчинила злочини середньої тяжкості, раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання (а.с. 63, 161), за яким характеризується виключно негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 65-66, 162), на її утриманні перебуває одна малолітня дитина (а.с. 57), згідно досудових доповідей на призначення покарання не пов`язаного із позбавленням волі або звільнення від його відбування із випробуванням не заслуговує, оскільки ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є високою (а.с. 81-85, 179-182).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, є рецидив злочинів у взаємозв`язку із вчиненими злочинами, визначеними вироком Білогірського районного суду Хмельницької області від 07 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 357 КК України та вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 162 КК України.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності з урахуванням суспільної небезпеки скоєних злочинів, особи винної та обставин, які пом`якшують та обтяжують їй покарання, характер вчинених крадіжок, розмір вартості викраденого майна, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання за дані злочини у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням наступного.

Так, постановою об`єднаної палати Верховного Суду від 25 червня 2018 року в справі № 511/37/16-к надано висновок про те, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу. У кримінально-правовій ситуації, коли вчинення нового злочину в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, його самостійне виконання при застосуванні ч. 4 ст. 70 КК не допускається за наявності підстав для подальшого призначення остаточного покарання за правилами ч. 1 ст. 71 вказаного Кодексу.

Таким чином, оскільки один із злочинів по даному кримінальному провадженню (за епізодом викрадення майна 16 вересня 2018 року) обвинувачена ОСОБА_4 вчинила до постановлення попереднього вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців та 100 годин громадських робіт, а інший із злочинів по даному кримінальному провадженню (за епізодом викрадення майна 18 жовтня 2018 року) вчинила після постановлення вказаного вироку, не зробивши належних висновків після застосування до неї кримінального покарання, тому суд, з врахуванням постанови об`єднаної палати Верховного Суду від 25 червня 2018 року, розцінює в сукупності вказані обставини як порушення обвинуваченою умов застосування ст. 75 КК України про звільнення її від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком, що в розумінні положень ст. 78 КК України унеможливлює повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням за даним вироком.

При цьому, призначаючи обвинуваченій покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за злочин, вчинений нею 16 вересня 2018 року, суд враховує, що останньою частково відбуто покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року у виді громадських робіт в кількості 24 годин (6 днів), а тому невідбутий строк вказаного покарання становить 76 годин, що згідно п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 9 дням позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, а саме майно, яке було об`єктом злочину, підлягає поверненню законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 16 вересня 2018 року) та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців за даним вироком та покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2018 року у виді одного року шести місяців позбавлення волі та частково невідбутого покарання у виді 76 годин громадських робіт, що згідно п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом від 18 жовтня 2018 року) та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 до покарання, призначеного у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців, частково приєднати невідбуту частину покарання, визначену за правилами ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «BRAVIS» моделі «NOVA» серійний номер НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «GT-Е1195» та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «107», які зберігаються в кімнаті речових доказів Білогірського відділення поліції Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- два лазерні носії CD-R «ARITA» № RFD80M-81043 з результатами проведення слідчих (розшукових) дій - залишити в матеріалах справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1