Справа № 645/2493/19
Провадження № 1-кп/645/576/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року місто Харків

Судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 645/2493/19 обвинуваченому:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харкова, громадянинуУкраїни, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
26.04.2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2019 року за № 0000666, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.04.2019 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 без права внесення застави, зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами першим, третім, п`ятим частини першої статті 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлявся належним чином, проте матеріали справи не містять доказів отримання останнім судової повістки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_7 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор у заявленому клопотанні, не доведені.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою думку відносно заявленого прокурором клопотання не висловив, просив призначити відносно нього судову психіатричну експертизу, посилаючись на те, що він має певні психічні розлади, однак повідомив, що медичні довідки, на підтвердження він надати не може.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Рішення ЄСПЧ у справі «W. протиШвейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 30).
Визначаючи наявність чи відсутність вище наведених ризиків та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (Неймейстер проти Австрії (Neumeister v. Austria) (1968), Стегмюллер проти Австрії (Stogmuller v. Austria) и Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v. Austria) (1969)), бере до уваги практику ЄСПЛ, відповідно до якої врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, враховує тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, зважує на відсутність доказів міцності соціальних зв`язків, відсутність доказів на підтвердження постійного місця роботи, а також враховує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину.
Судом було досліджене питання щодо зменшення ризиків, які існували на момент обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак доказів, які б підтверджували вказані обставини, суду не надано, та не зазначено про існування таких доказів.

Суд звертає увагу учасників судового провадження, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, і сторони мають рівні права на подачу до суду документів (ст. 22 КПК України).

Так, захисник обвинуваченого на підтвердження своїх доводів в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, не надав жодних доказів на підтвердження чи спростування ризиків, які є предметом розгляду в межах клопотання прокурора.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Будь-яких інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199,314-315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 05 липня 2019 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3