14.05.2019 Єдиний унікальний номер 205/4389/18
Провадження №1-кп/205/366/19
Єд.унік.№205/4389/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: адвоката ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000458 від 30 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, вдівця, освіта середня, раніше не судимого, працюючого слюсарем-ремонтником ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», проживаючого у АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_9 , 29 квітня 2018 року, близько 23 години 50 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Alfa Romeo 156», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 25.03.2015 року належить громадянину Польщі ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, тим самим заздалегідь позбавивши себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку та її зміни, перевозячи пасажирів: на передньому сидінні ОСОБА_11 , а на задньому ОСОБА_5 , рухався зі швидкістю більше ніж 122 км/год по сухій, освітленій міським електричним освітленням проїжджій частині вул.Набережна Заводська, з боку вул.Панаса Мирного в напрямку вул.Павлова, в м.Дніпро. Під час руху, обвинувачений ОСОБА_9 , грубо порушуючи п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б» та «в», 2.9 «а», 12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п.1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими»;

- п.1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки»;

- п.2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний»:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки;
- п.2.9 «Водієві забороняється»:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

- 12.9 «Водієві забороняється»:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил, в районі буд.53 по вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїжджої частини праворуч, де допустив перекидання керованого ним транспортного засобу, під час якого не пристебнуті пасками безпеки пасажири ОСОБА_11 та ОСОБА_5 випали з салону автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоду, потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- ОСОБА_11 у вигляді: сумісної тупої травми тіла: травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, переломів правої сідничної, лівої клубової та лобкових кісток, правої плечової та лівої ліктьової кісток, лівих стегнової та малогомілкової кісток; розривів печінки та хребта у шийному відділі; крововиливів у м`яких покривних тканинах голови та під м`якою мозковою оболонкою головного мозку, у легені та діафрагму, у м`які покривні тканини шиї та грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок; осаджень на грудній клітині, синців на кістках та правій стопі, саден на кінцівках, задній поверхні тулубу та шиї. Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, переломів кісток тазу, кісток верхніх та лівої нижньої кінцівок, розривів печінки та хребта у шийному відділі, крововиливів у внутрішні органи та м`які покривні тканини тіла, котра ускладнилася розвитком шоку;

- ОСОБА_5 у вигляді: розривів печінки, переломів ребер та лопаток, лівої стегнової кістки та нижньої голівки лівої великогомілкової кістки; крововиливів у легені, у м`які покривні тканини голови, тулубу, лівої стопи; численних саден на верхніх та нижніх кінцівках, тулубі, синців на лівому передпліччі та правому стегні, рани на лівих гомілці та стопі, правому плечі. Смерть потерпілої ОСОБА_5 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді розривів печінки, переломів ребер та лопаток, лівих стегнової та великогомілкової кісток, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра ускладнилася розвитком шоку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 своєї вини не заперечував та пояснив суду, що 29 квітня 2018 року, близько 23 години 50 хвилин, він, керуючи автомобілем «Альфа Ромео», р/н НОМЕР_1 , який належить громадянину Польщі ОСОБА_10 , рухався по вул.Набережна Заводська, з боку ж/м Червоний Камінь в напрямку вул.Павлова. Під час руху, в районі буд.53 по вул.Набережна Заводська, він не впорався з керуванням, у зв`язку з чим автомобіль виїхав за межі проїжджої частини та перекинувся. В результаті перекидання автомобіля, потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які перебували в зазначеному автомобілі в якості пасажирів, випали з салону та отримали тілесні ушкодження, від яких настала їх смерть. При цьому, обвинувачений ОСОБА_9 заперечував керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, хоча й пояснив суду, що ввечері 29 квітня 2018 року, він випив невелику кількість алкоголю. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 заперечував той факт, що він рухався зі швидкістю не менше 122 км/год.

Винуватість ОСОБА_9 також повністю підтверджена доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 30 квітня 2018 року, близько 06 години, їй подзвонив її батько обвинувачений ОСОБА_9 , який пояснив їй, що вони потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим він перебуває в лікарні, а місце знаходження ОСОБА_11 та ОСОБА_5 йому не відомо, тому попросив з`ясувати цю інформацію. В подальшому, їй стало відомо, що її мати ОСОБА_11 , а також ОСОБА_5 загинули.

Потерпілий ОСОБА_8 суду підтвердив, що 29 квітня 2018 року, у вечірній час, він, разом з обвинуваченим, а також ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , перебували за адресою: АДРЕСА_1 , де вони повечеряли на вулиці, після чого він пішов у будинок. Через деякий час він побачив, що ОСОБА_9 та його дружина, а також ОСОБА_5 відсутні, після чого разом з донькою обвинуваченого ОСОБА_7 , яка теж знаходилась у будинку, вони намагалися їх знайти, однак не змогли. 30 квітня 2018 року, близько 06 години, йому стало відомо, що обвинувачений ОСОБА_9 , його дружина та ОСОБА_5 вночі, на автомобілі обвинуваченого, потрапили в ДТП, в результаті чого вижив тільки водій автомобіля обвинувачений ОСОБА_9 , а дружина обвинуваченого та ОСОБА_5 загинули.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили суду ту обставину, що 30 квітня 2018 року, зранку, від ОСОБА_12 їм стало відомо, що ОСОБА_5 загинула в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 квітня 2018 року.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 30 квітня 2018 року, зранку, від ОСОБА_8 йому стало відомо, що ОСОБА_5 , загинула в результаті ДТП. Після цього, коли вони знаходились в приміщенні моргу, на його питання, ОСОБА_8 пояснив йому, що 29 квітня 2018 року, ввечері, вони всі разом відпочивали за адресою: АДРЕСА_1 , після чого він ( ОСОБА_8 ), пішов спати, а обвинувачений ОСОБА_9 зі своєю дружиною, а також ОСОБА_5 , кудись поїхали. Крім того, зі слів ОСОБА_8 , вони всі, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_9 , перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом огляду місця ДТП від 29 квітня 2018 року, а також планом-схемою та фото-таблицями (а.с.90-104), зафіксоване місце контакту автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_9 з бордюром; розташування автомобіля після виїзду з проїжджої части; розташування частин автомобіля; розташування трупу потерпілої ОСОБА_11 та частини її тіла ДТП; механічні пошкодження автомобіля, яким керував обвинувачений ОСОБА_11 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №954/190-Е від 15 травня 2018 року (а.с.120-121), потерпілій ОСОБА_11 , в результати дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження у виді: сумісної тупої травми тіла: травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, переломів правої сідничної, лівої клубової та лобкових кісток, правої плечової та лівої ліктьової кісток, лівих стегнової та малогомілкової кісток; розривів печінки та хребта у шийному відділі; крововиливів у м`яких покривних тканинах голови та під м`якою мозковою оболонкою головного мозку, у легені та діафрагму, у м`які покривні тканини шиї та грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок; осаджень на грудній клітині, синців на кістках та правій стопі, саден на кінцівках, задній поверхні тулубу та шиї. Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки, переломів кісток тазу, кісток верхніх та лівої нижньої кінцівок, розривів печінки та хребта у шийному відділі, крововиливів у внутрішні органи та м`які покривні тканини тіла, котра ускладнилася розвитком шоку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №955/189-Е від 15 травня 2018 року (а.с.127-128), потерпілій ОСОБА_5 , в результати дорожньо-транспортної пригоди спричинені тілесні ушкодження у виді: розривів печінки, переломів ребер та лопаток, лівої стегнової кістки та нижньої голівки лівої великогомілкової кістки; крововиливів у легені, у м`які покривні тканини голови, тулубу, лівої стопи; численних саден на верхніх та нижніх кінцівках, тулубі, синців на лівому передпліччі та правому стегні, рани на лівих гомілці та стопі, правому плечі. Смерть потерпілої ОСОБА_5 настала від сумісної тупої травми тіла у вигляді розривів печінки, переломів ребер та лопаток, лівих стегнової та великогомілкової кісток, крововиливів у м`які покривні та внутрішні тканини тіла, котра ускладнилася розвитком шоку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1637е/33 від 06 червня 2018 року (а.с.134-137), у обвинуваченого ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді тупої травми тіла: саден в лобній області ліворуч, різаних ран лівої кісті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Крім того, висновком експертизи встановлено, що у крові обвинуваченого ОСОБА_9 виявлений алкоголь 3,316 ‰, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану та деталей транспортного засобу №2352/2353-18 від 11 червня 2018 року (а.с.140-156), робоча гальмівна система, рульове управління та підвіска передніх і заднього правого колеса автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , на момент дослідження перебували у непрацездатному стані. Підвіска заднього лівого колеса перебувала у працездатному стані і могла виконувати задані функції по безпечному керуванню автомобілем. Непрацездатний стан робочої гальмівної системи, рульового управління і ходової частини автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , виник в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди під дією ударних навантажень, які виникли під час його переміщення від місця наїзду на бордюрний камінь до місця кінцевого розташування.

Згідно з висновком комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи №2423/2424-18 від 12 червня 2018 року (а.с.159-169), мінімальна швидкість автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , на момент початку утворення слідів бокового юзу складала більше 122?125 км/год.

Відповідно до висновку судової експертизи технічного стану та деталей транспортного засобу №2421/2422-18 від 25 травня 2018 року (а.с.172-186), відокремлення підвіски лівого переднього колеса від автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , відбулось в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди під дією ударного навантаження, яке перевищувало міцність матеріалу деталей і сполучень підвіски з базовими місцями їх кріплення. На диску лівого переднього колеса виявлені пошкодження у вигляді зламів, тріщин і вигинів утворюючої поверхні. На шині лівого переднього колеса виявлені численні наскрізні і поверхневі пошкодження у вигляді пробоїн, розривів і розрізів, які призвели до її розгерметизації. Пошкодження на диску і шині лівого переднього колеса виникли в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди внаслідок дії ударного контактування з об`єктами придорожньої обстановки (бордюрний камінь тощо) і деформованими деталями власного кузову автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 .

Згідно з висновком комісійної судової автотехнічної експертизи №2425/2426-18 від 29 травня 2018 року (а.с.189-194), на зовнішній боковині шини правого переднього колеса автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , маються три наскрізні пошкодження. На диску колеса маються механічні пошкодження. Зазначені пошкодження, які призвели до розгерметизації шини, виникли внаслідок дії ударного навантаження в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №2676-18 від 13 червня 2018 року (а.с.197-199), обвинувачений ОСОБА_9 , під час керування автомобілем «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , в заданій дорожній обстановці, у відповідності до вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, при виборі безпечної швидкості під час руху, повинен був впливати на органи його керування таким чином, щоб постійно контролювати напрямок і траєкторію руху в межах вибраного напрямку руху, а оскільки він здійснював рух в межах населеного пункту, то його швидкість руху не повинна була перевищувати встановлену в межах населеного пункту 50 км/год, що регламентовано вимогами п.п.12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди для обвинуваченого ОСОБА_9 визначалась виконанням вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 обвинуваченого ОСОБА_9 , в заданій дорожній обстановці, не відповідали вимогам п.п.12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, а дії, що не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України, знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Крім того, винуватість ОСОБА_9 підтверджується: протоколом огляду трупа потерпілої ОСОБА_5 від 30 квітня 2018 року та фото-таблицями (а.с.105-107), а також речовими доказами по справі, яким визнано автомобіль «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 (а.с.200).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо його незгоди з обвинуваченням в частині керуванням ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони повністю спростовуються висновком судово-медичної експертизи №1637е/33 від 06 червня 2018 року (а.с.134-137), згідно з яким у крові обвинуваченого ОСОБА_9 виявлений алкоголь 3,316 ‰, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , підтвердив суду, що кров у обвинуваченого ОСОБА_9 була відібрана медичною сестрою в момент його надходження до приймального відділення КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І.Мечнікова», безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до встановленої процедури. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 травня 2018 року (а.с.89), не може бути прийнятий судом як належний доказ, який спростовує обвинувачення в цій частині, оскільки огляд проводився 30 квітня 2018 року о 12 годині 15 хвилин, тобто через 12 годин після дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , який проводив зазначений огляд, підтвердив суду можливість виведення алкоголю з крові в зазначений проміжок часу.

Крім того, не можуть бути прийняті судом показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що швидкість руху автомобіля, яким він керував в момент ДТП, не перевищувала дозволеної в місті, оскільки вони повністю спростовуються висновком комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи №2423/2424-18 від 12 червня 2018 року, згідно з якою мінімальна швидкість автомобіля «Alfa Romeo 156», р/н НОМЕР_1 , на момент початку утворення слідів бокового юзу складала більше 122?125 км/год.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілих та свідків, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть кількох осіб.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджений, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Потерпілими заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 моральної шкоди на користь ОСОБА_6 у сумі 200 000 грн. та на користь ОСОБА_5 у сумі 290 000 грн.

Виходячи з принципів розумності і справедливості, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ст.ст.12, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідностідо до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , яка була завдана незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_9 , внаслідок яких настала смерть ОСОБА_5 , враховуючи характер, обсяг та тривалість душевних страждань, яких зазнали потерпілі, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає заявлений розмір моральної шкоди у сумі, відповідно 200 000 грн. та 290 000 грн. завищеним, в зв`язку з чим приходить до висновку, що сума в розмірі, відповідно 150 000 грн. та 100 000 грн., повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілих і підлягає стягненню з обвинуваченого.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 6864 грн., 7150 грн., 7150 грн., 9152 грн. та 1144 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Строк покарання ОСОБА_9 відраховувати з 30 квітня 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_9 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

-судової експертизи технічного стану та деталей транспортного засобу №2352/2353-18 від 11 червня 2018 року в розмірі 6864 гривні;

-судової експертизи технічного стану та деталей транспортного засобу №2421/2422-18 від 25 травня 2018 року в розмірі 7150 гривень;

-комісійної судової автотехнічної експертизи №2425/2426-18 від 29 травня 2018 року в розмірі 7150 гривень;

-комісійної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи №2423/2424-18 від 12 червня 2018 року в розмірі 9152 гривні;

-судової автотехнічної експертизи №2676-18 від 13 червня 2018 року в розмірі 1144 гривні.

Стягнути з ОСОБА_9 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь:

- ОСОБА_6 150 000 гривень;

- ОСОБА_5 100 000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1