№ 207/4156/18
№ 1-кп/207/257/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000988 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинська, громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 20.06.2003 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ст.69, ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст. 187, ст.69, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до позбавлення волі строком 5 років. За вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.09.2003 року вирок змінено: виключено ч.1 ст.309 КК України. Вирок набрав чинності 26.09.2003 р. Звільнився 18.01.2007 року після відбуття терміну покарання;

- 21.06.2007 р. Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробувальним строком 2 роки. Вирок набрав чинності 07.07.2007 р.;

- 12.05.2008 р. Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання 3 місяці позбавлення волі за вироком Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2007 р. До відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Вирок набрав чинності 21.11.2008 р. Звільнився 31.12.2010р. по відбуттю терміну покарання;

- 27.12.2011 р. Заводським районний судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Вирок набрав чинності 22.01.2012 р. Звільнився 15.11.2013 умовно-достроково. Не відбутий термін 9 місяців 26 днів;

- 17.10.2014 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 27.12.2011 р. До відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 17.11.2014 р. Звільнився 20.01.2017р. по відбуттю терміну покарання;

- 26.10.2017 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Вирок набрав чинності 27.11.2017 р.

- 23.11.2017 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 8 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України даним вироком поглинуто вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.10.2017р.- до відбуття 3 роки 8 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 24.12.2017р.;

- 20.02.2018 р. Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано 3 місяці за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.11.2017р.- до відбуття 3 роки 9 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 23.03.2018р.;

- 29.03.2018 р. Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 5 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складанням покарань за даним вироком та вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2018р. до відбуття 4 роки позбавлення волі. Вирок набрав чинності 29.04.2018 р.

- 12.11.2018 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складанням покарань за даним вироком та вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 29.03.2018р. до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав чинності 13.12.2018р.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 13.07.2017 року у період часу з 15:00 годин по 17:00 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебував поблизу будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 13.07.2017 року у період часу з 15:00 годин по 17:00 годин (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи повторно, умисно, таємно, із корисливого мотиву, керуючись корисливою метою, проник через хвіртку на територію двору, де підійшов до металопластикового вікна і поштовхом руки відтиснув його та незаконно проник до вказаного будинку. Там він побачив на столі, що розташований у коридорі будинку, конверт з грошима. ОСОБА_5 цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій забрав, тобто викрав конверт з грошима та вийшов з будинку через вхідні двері. В конверті знаходились грошові кошти в сумі 9000 гривень, номіналом по 500, 200 та 100 гривень, що належать ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Цивільний позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просила призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що дійсно 13.07.2017 року він перебував поблизу будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел він проник через хвіртку на територію двору, де підійшов до металопластикового вікна і поштовхом руки відтиснув його та незаконно проник до вказаного будинку. Там він побачив на столі, що розташований у коридорі будинку, конверт з грошима, який він забрав собі, після чого вийшов з будинку через вхідні двері. В конверті знаходились грошові кошти в сумі 9000 гривень, номіналом по 500, 200 та 100 гривень. Гроші витратив на продукти харчування та для особистого користування. Скоїв злочин через те, що знаходився у скрутному матеріальному становищі. У вчиненому щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчинені злочину, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєний ним злочини, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин за ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Обвинувачений не працює, не одружений, за місцем мешкання скарги на нього відсутні, раніше судимий.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворішим покарань, тому таке покарання слід призначити до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого. Крім того, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

З урахуванням всіх обставин справи і характеру скоєного злочину, обставин, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а також особи обвинуваченого суд доходить висновку, що єдиною необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є міра покарання у вигляді позбавлення волі, яку слід відбувати реально.

Таке покарання ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинено до постановлення попереднього вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 листопада 2018 року, суд при призначені покарання за цим вироком застосовує правила призначення покарання за сукупністю злочинів, передбачені ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 , який визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню у повному обсязі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на стадії досудового розслідування по даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстави для його обрання при ухваленні вироку відсутні.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів, які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покаранням призначеним вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.11.2018 року у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі поглинути покарання за даним вироком Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені при проведенні трасологічної експертири № 25/4.1/951 від 09.08.2017 р. у сумі 790 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені при проведенні трасологічної експертизи №27/4.6/1075 від 14.08.2017 року у сумі 742 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, понесені при проведенні трасологічної експертизи № 27/4.6/1660 від 13.11.2017 року у сумі 692 грн. 09 коп.

Речові докази:

- слід низу взуття (спец. пакет № 2364463), слід пальця руки, дактокарти ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що знаходяться у камері схову Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1