Справа № 464/6724/18
пр.№ 1-кп/464/30/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові кримінальне провадження (внесенного до ЄРДР за № 0001529, № 0002248 та № 0003413) про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, неодружений, не працючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІ групи, раніше судимого: 28.03.13. Ялтинським міським судом АР Крим за ч.1 ст.152, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, покарання відбув 10.11.17 р., -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 10 травня 2018 року о 16.30 год., діючи з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись в приміщенні торгового залу супермаркету ТзОВ «Сільпо-Фуд», що на проспекті Червоної Калини, 62 в м.Львові, таємно викрав зі стелажу майно супермаркету, а саме: шоколад марки «Lin Excellence швейцарський 99% какао» в кількості 4 шт. загальною вартістю 285 грн. 40 коп. та один шоколад марки «Lin Excellence швейцарський з полуницею», вартістю 54 грн. 95 коп., а всього майна ТзОВ «Сільпо-Фуд» на загальну суму 340 грн. 35 коп. Після цього викрадене майно заховав собі під куртку, а в подальшому пройшов повз касу, не пред`явивши викрадений товар до оплати. Проте, свій злочинний умисел обвинувачений не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений та зупинений працівником охорони супермаркету.

Крім того, ОСОБА_5 13 липня 2018 року о 21.15 год., знаходячись в приміщенні торгового залу супермаркету «Рукавчика», що на вул.Трильовського, 29А в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі стелажу алкогольного відділу майно ТзОВ ТВК «Львівхолод» - одну пляшку віскі «Джек Деніелс» ємністю 0,7 л вартістю 404 грн. 16 коп. Після цього, викрадене майно заховав собі у шорти та вийшов за межі супермаркету, не оплативши за товар. В подальшому викрадене майно збув невідомій особі, а отримані гроші витратив на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_5 27 вересня 2018 року о 18.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом злому навісного замка, відчинив вхідні двері та проник в підсобне приміщення, яке знаходиться між дев`ятим поверхом та горищем в під`їзді АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав: дитячий велосипед «1604 кол.16» червоного кольору, вартістю 2626,98 грн. та дитячий велосипед «міськ.дит.рама 9 кол16, RET-FRK-16, CROSS Formula SS18», чорного кольору, вартістю 2235 грн., які належали потерпілому ОСОБА_4 , а всього майна потерпілого на загальну суму 4861,98 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винуватим себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та надав суду показання аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що визнає обставини за яких ним 10 травня 2018 року вчинено закінчений замах на таємне викрадення майна ТзОВ «Сільпо-Фуд» та 13 липня 2018 року вчинено ним же крадіжку майна ТзОВ ТВК «Львівхолод», які зазначені в обвинувальних актах від 22.06.2018 року та від 27.07.2018 року. Щодо крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 , то вину визнав частково та показав, що 27 вересня 2018 року 18.00 год., знаходячись між дев`ятим поверхом та горищем в під`їзді АДРЕСА_2 дійсно викрав з підсобного приміщення два дитячі велосипеди. Проте заперечує те, що проникав у підсобне приміщення, шляхом взлому навісного замка. Стверджує, що двері у вказане приміщення були відкриті і зайшов туди шляхом вільного доступу, а навісний замок висів відчинений збоку. Після крадіжки подзвонив ОСОБА_6 та разом із ним пішов в ломбард. Ствердив, що викрадені велосипеди здавав в ломбард ОСОБА_6 і гроші за них теж отримував останній.

Крім повного визнання обвинуваченим свої вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України його винуватість стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового процесу, а тому судом у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнано недоцільним їх дослідження.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, винуватість його у вчиненні вказаного злочину повністю та об`єктивно стверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

показаннями допитаного під час судового розгляду потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що проживає в квартирі АДРЕСА_3 . Між дев`ятим поверхом та горищем він використовує підсобне приміщення, де зберігав два дитячі велосипеди. 27 вересня 2018 року о 19.00 год. він повертався з дачі додому, недалеко від дому побачив чоловіка, який ніс з собою два велосипеди, звернув увагу що вони схожі на належні йому велосипеди. Зайшовши в під`їзд свого будинку піднявся на дев`ятий поверх де побачив, що підсобне приміщення відкрите і відсутні його два дитячі велосипеди, а навісний замок пошкоджено. Тоді він вибіг на вулицю, проте цього чоловіка вже не було. Після цього викликав поліцію. Вказаним підсобним приміщенням користуються він та ще двоє сусідів, це приміщення завжди зачинене на навісний замок, оскільки там зберігаються їх речі. Безперешкодно потрапити в це приміщення неможливо. Вказав, що обвинувачений це саме той чоловік якого він бачив на вулиці, коли той ніс його велосипеди.

показаннями свідка ОСОБА_7 , яка ствердила, що зі слів її чоловіка ОСОБА_4 їй відомо, що було вчинено крадіжку велосипедів з підсобного приміщення, яке вони використовують для зберігання особистих речей. Ствердила, що двері в це приміщення були зачинені на навісний замок. який відчиняється лише наявним у них ключем. Вона бачила, що навісний замок мав видимі пошкодження.

показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що являється працівником ломбарду «Чесний», 19.11.2018 року о 19.00 год. в ломбард зайшло двоє осіб та принесли для здачі під заставу два дитячі велосипеди. Документи для оформлення застави надав ОСОБА_6 , гроші в сумі 500 грн. та 450 грн. за два велосипеди теж отримував ОСОБА_6

даними протоколу огляду місця події (з фототаблицею) від 19.11.18., з якого вбачається, що предметом огляду є підсобне приміщення, розташоване на сходовій клітці між 9 поверхом та горищем у будинку АДРЕСА_4 , яке обладнане металевими дверима та у петлі замка наявний металевий замок .

даними довідки ПТ «Чесний ломбард, ТОВ «Маст» і компанія» №1608 від 23.11.2018р., з якої вбачається, що викрадені велосипеди були пепредані в заставу ломбарду ОСОБА_6 , за що отримані кошти 900 грн.

даними протоколу огляду предметів (з фототаблицею) від 24.11.2018 року, з якого вбачається, що предметом огляду є два дитячі велосипеди.

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання (з фототаблицею) від 25.11.2018 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.11.2018р. несла по вулиці належні йому велосипеди

даними протоколу огляду предметів від 27.11.2018 року навісного замка, який також було оглянуто безпосередньо у судовому засіданні, на якому наявні сліди механічних пошкоджень.

даними відеозаписів з камер спостереження та протоколом огляду речей, з якого вбачається, що ОСОБА_5 з іншою особою заносять викрадені велосипеди в приміщення ломбарду «Чесний», здають їх та отримують за них гроші.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Показання обвинуваченого в частині заперечення факту проникнення у приміщення суд оцінює критично, виходячи з наступного.

Відповідно до п.22 постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання). Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Так, показання обвинуваченого по епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 спростовуються послідовними та вичерпними показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який однозначно ствердив суду, що підсобне приміщення зачиняється на навісний замок колодку. В день події двері цього приміщення теж були зачинені на замок, тому обвинувачений не міг потрапити туди безперешкодно. Також підтвердив і те, що він впізнав обвинуваченого як особу, яка викрала його майно. Про факт наявності замка ствердила і свідок ОСОБА_7 .

При цьому, сам обвинувачений не заперечує наявності металевих дверей до підсобного приміщення та наявності навісного замка, який з його слів, висів незачиненим поруч на решітці, що свідчило про обмеження доступу до такого приміщення, а відтак, обвинувачений повинен був усвідомлювати відсутність у нього підстав заходити та перебувати у такому приміщенні. Крім того, суд враховує і мету з якою обвинувачений зайшов до приміщення, а саме викрадення велосипедів.

Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в сукупності з іншими дослідженими судом доказами, суд надає їм віри, так як такі є належними, допустимими та відображають дійсні обставини кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Його ж дії вірно кваліфіковано і за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням в інше приміщення.

З урахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме вчинення обвинуваченим злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, щире каяття у вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, що є пом`якшуючою покарання обставиною, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має судимість, є особою з інвалідністю, дані досудової доповіді про високий ризик вчинення повторного злочину та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання і саме таке досягнення мети покарання.

Речові докази: два дитячі велосипеди, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 слід залишити у його власності; навісний замок, який зберігається в камері зберігання речових доказів Сихівського ВП ГУНП у Львівській області слід повернути потерпілому ОСОБА_4 ; шоколад, який переданий на зберігання ТзОВ «Сільпо-Фуд» слід залишити у власності останнього, компакт-диски, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, с у д , -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України, - 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.3 ст.185 КК України, - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 26.11.2018р., тобто, з часу взяття під варту.

Речові докази: два дитячі велосипеди, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити у його власності; навісний замок, який зберігається в камері зберігання речових доказів Сихівського ВП ГУНП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_4 ; шоколад, який переданий на зберігання ТзОВ «Сільпо-Фуд» - залишити у власності останнього, компакт-диски, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк з часу отримання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча