Справа № 274/3453/17
Провадження №1-кп/0274/288/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,

прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого . . . . ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у м. Бердичеві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.10.2016 року за № 0001714 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скраглівка Бердичівського району Житомирської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня Бердичівського професійного технічного училища № 12, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

26.10.2016 року близько 18 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні будинку творчості ім. Разумкова, що розташований за адресою: м. Бердичів, вул. Вінницька № 21, звернув увагу на залишену на сходинкових перилах жіночу куртку, після чого взяв її до рук та у правій зовнішній кишені виявив мобільний телефон марки «LG Р715» належний неповнолітній ОСОБА_7 , та в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення даного телефону.
Після цього ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені, взяв вищевказаний мобільний телефон та поклав його до кишені своїх штанів, тобто таємно викрав мобільний телефон марки «LG Р715» вартістю 710 грн., у силіконовому чохлі вартістю 100 грн., споряджений сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. на рахунку яких коштів не було та розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, чим заподіяв неповнолітній ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 835 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого діяння визнала повністю. Суду повідомив, що дійсно 26.10.2016 року він перебуваючи в приміщенні будинку творчості ім. Разумкова, що розташований за адресою: м. Бердичів, вул. Вінницька № 21, побачив на сходинкових перилах куртку, взяв її до рук та у кишені виявив мобільний телефон марки «LG Р715» в чохлі належний потерпілій ОСОБА_7 . Телефон забрав собі, бо він йому сподобався. Під час досудового слідства телефон він потерпілій повернув та вибачився. Розкаюється у скоєному. Запевнив, що більше такого не повториться. Просить звільнити його від відбування покарання по амністії.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 запевнила, що має вплив на сина, просить застосувати до нього амністію.

Потерпіла ОСОБА_7 , законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилися, подали письмові заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого не мають. Міру покарання просять призначити на розсуд суду (а.п. 25, 26).

Зважаючи на повне визнання винуватості самим обвинуваченим, за клопотанням прокурора погодженого з усіма іншими учасниками судового процесу, суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази, суд вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого діяння доведеною повністю. Його дії, які виразились таємному викраденні чужого майна (крадіжці), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, неповнолітній, навчається, проживає з матір"ю та братом, умови проживання задовільні, стосунки в сім"ї доброзичливі, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку про призначення йому покарання у виді арешту.

Водночас, суд в вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого про застосування до нього акту амністії, яке підтримане захисником, законним представником, не заперечується прокурором.
Так, згідно з ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Статтями 1 і 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачена можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.
ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості, вчиненого до набрання чинності актом амністії, тобто до 07.09.2017 року, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, застережень щодо застосування амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається, тому підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речовиий доказ - мобільний телефон марки «LG Р715» з номерами імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_8 , підлягає поверненню потерпілій.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк п"ятнадцять діб.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. „а Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Речовиий доказ - мобільний телефон марки «LG Р715» з номерами імеі: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання законному представнику потерпілої ОСОБА_8 , повернути потерпілій.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1