УХВАЛА
26 лютого 2019 року
м. Київ
провадження № 13-10 зво 19

Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_15 про поновлення строку подання заяви про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 року за виключними обставинами,

в с т а н о в и л а:
Вироком Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року ОСОБА_15 засуджено за пунктами «а», «г» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 19 і ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року (далі КК 1960р.) та остаточно визначено покарання за сукупністю злочинів у виді смертної кари розстрілу, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 25 травня 2000 року зазначений вирок щодо ОСОБА_15 змінено. Призначене йому за пунктами «а», «г» ст. 93 КК 1960р. покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі.
На підставі ст. 42 КК 1960 р. ухвалено вважати ОСОБА_15 засудженим за сукупністю злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ст. 93, ч. 3 ст. 142, ст. 19 і ч. 3 ст. 140 цього Кодексу до довічного позбавлення волі.
20 лютого 2019 року Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду отримано заяву засудженого ОСОБА_15 про перегляд зазначених судових рішень за виключними обставинами.
Відповідно до супровідного листа Відділу розгляду звернень та надання публічної інформації Касаційного кримінального суду від 22 лютого 2019 року № 6239/0/172-19 заяву ОСОБА_15 передано до Великої Палати Верховного Суду.
У заяві засуджений ОСОБА_15 порушує питання про перегляд судових рішень щодо нього, котрі набрали законної сили, за виключними обставинами на підставі ч. 3 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Вважає, що на підставі рішення Конституційного Суду України від 29 грудня 1999 року № 11-рп/99 та статей 54, 93 КК України 1960 року, суду належало замінити йому покарання у виді смертної кари на 15 років позбавлення волі, а не на довічне позбавлення волі.
Також він просить поновити процесуальний строк для звернення із заявою за виключними обставинами. Таке клопотання обґрунтовує тривалим перебуванням в місцях позбавлення волі, під час якого ним неодноразово ініціювалося питання про перегляд кримінальної справи. Зазначає, що після винесення 25 травня 2000 року Верховним Судом України ухвали, вирок щодо нього на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально-процесуального та Виправно-трудового кодексів України» від 22 лютого 2000 року № 1483-ІІІ не переглядався.
Велика Палата Верховного Суду, перевіривши доводи заяви та розглянувши клопотання про поновлення строку на її подання, дійшла висновку, що у поновленні строку слід відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 459 КПКвстановлення Конституційним Судом України неконституційності, конституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, є виключною обставиною.

Заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подана з підстави визначеної п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК, протягом тридцяти днів із дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України (п. 1 ч. 5 ст. 461 КПК).

Рішення Конституційного Суду України від 29 грудня 1999 року № 11-рп/99 було оприлюднено в Офіційному віснику України 11 лютого 2000 року.
Клопотання про поновлення строку на подання заяви з вищезазначеної підстави датовано 14 лютого та надійшло 20 лютого 2019 року.
Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк поновлюється лише в тому випадку, якщо він був пропущений із поважних причин.
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, і були пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Проте, з клопотання про поновлення ОСОБА_15 строку, а також заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами не убачається, що строк пропущений з поважних причин (пропуск цього строку становить більше 18 років).
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для поновлення засудженому строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього за виключними обставинами.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду і в ухвалі від 22 грудня 2018 року стосовно аналогічних заяви і клопотання ОСОБА_15 .
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу. З урахуванням викладеного, Велика Палата Верховного Суду вважає, що заяву слід повернути засудженому.
На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 3 ст. 464 КПК України, Велика Палата Верховного Суду

у х в а л и л а:
Відмовити ОСОБА_15 у поновленні строку для подання заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами.
Заяву засудженого ОСОБА_15 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 року у зв`язку із виключними обставинами разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_8
ОСОБА_3 ОСОБА_9
ОСОБА_4 ОСОБА_10
ОСОБА_6 ОСОБА_11
ОСОБА_5 ОСОБА_12
ОСОБА_7 ОСОБА_13
ОСОБА_14