Єдиний унікальний № 243/2195/19
№ 1-кп/243/432/2019
В И Р О К
Іменем України
11 травня 2019 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000101 від 12.01.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Північний м.Сніжне Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1)14.03.2012 р. Слов?янським міськрайонним судом за ст.185 ч.1, ст.263 ч.1, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців (16.02.2012 р. застосовано запобіжний захід тримання під вартою, 04.08.2013 р. прибув до Калінінської ВК Донецької області № 27 (м.Горлівка), даних про звільнення немає;

2)23.02.2015 р. Слов?янським міськрайонним судом за ст.263 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

3)18.02.2016 р. Слов?янським міськрайонним судом за ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.1, 70 ч.1,2, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 04.10.2018 р. умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2016 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Слов?янського міськрайонного суду за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 263 ч.1, 309 ч.1, з застосуванням ст.ст.70 ч.1,2, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

10 квітня 2018 року ОСОБА_4 , відбуваючи міру покарання за зазначеним вироком у ДУ «Селидівській виправній колонії № 82», власноручно написав заяву на ім?я начальника державної установи «Селидівська виправна колонія № 82» про те, що після відбуття міри покарання він обрав місце проживання квартиру АДРЕСА_2 , де мешкає його мати ОСОБА_6

26 вересня 2018 року постановою Селидівського міського суду Донецької області відносно ОСОБА_4 був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік та застосовані обмеження, а саме: заборона виходу з будинку (квартири) з 20 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв., крім виходу на роботу; заборона перебувати у визначених місцях району (міста); реєстрація в органах Національної поліції за місцем проживання три рази на місяць.

04 жовтня 2018 року ОСОБА_4 був звільнений з ДУ «Селидівська виправна колонія № 82» умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 2 місяці 16 днів.

В день звільнення з місць позбавлення волі, 04 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 під підпис було оголошено постанову Селидівського міського суду Донецької області про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та роз?яснено обов?язок прибути і зареєструватися у Слов?янському ВП ГУНП в Донецькій області за місцем проживання: АДРЕСА_3 , в триденний термін, не пізніше 07.10.2018 року. ОСОБА_4 був попереджений про кримінальну відповідальність за несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання за ст.395 КК України.

Звільнившись з місць позбавлення волі, ОСОБА_4 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, при звільненні з місць позбавлення волі без поважних причин до обраного місця проживання не прибув, на облік у Слов?янському ВП ГУНП в Донецькій області або іншому районному відділу поліції не став, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ст. 395 КК України, визнав повністю та пояснив, що 04.10.2018 р. після умовно-дострокового звільнення з Селидівської виправної колонії, де він відбував міру покарання за вироком суду від 18.02.2016 р., він не прибув до обраного місця проживання, де проживає його мати. Його було оголошено постанову суду про встановлення відносно нього адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за несвоєчасне прибуття до місця проживання. Зазначив, що поважних причин для неприбуття за зазначеним ним місцем проживання він не мав. Щиро покаявся, просив суворо не карати.

Окрім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, 10.04.2018 р. ОСОБА_4 було написано заяву про обрання місця проживання після відбуття призначеного строку покарання за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає його матір ОСОБА_6 .

Постановою Селидівського міського суду від 26.09.2018 р. відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженням заборони виходу з будинку (квартири) з 20 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин, крім виходу на роботу, забороною перебування в визначених місцях району (міста) та реєстрацією в органі Національної поліції за місцем проживання 3 рази на місяць. Зазначена постанова набрала законної сили 04.10.2018 р. ОСОБА_4 в день його звільнення з Селидівської виправної колонії 04.10.2018 р. було оголошено постанову Селидівського міського суду під підпис та роз?яснено його обов?язок прибути і зареєструватися у Слов?янському ВП ГУНП в Донецькій області не пізніше 07 жовтня 2018 року.

Як вбачається з довідки про звільнення серії ДОН № 01850, виданої начальником Селидівської виправної колонії (№82), ОСОБА_4 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 01.02.2016 р. до 04.10.2018 р., звідки звільнений умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 16 днів, і прямує до місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до відомостей комунальної установи «Центр обліку бездомних осіб з будинокм нічного перебування Слов?янської міської ради» ОСОБА_4 взято на облік до установи 08.10.2018 р. як бездомного з метою отримання послуги ночівлі в будинку нічного перебування.

З повідомлення Слов?янського ВП ГУНП в Донецькій області від 08.11.2018 р. вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , за вищевказаною адресою не прибув та не мешкає.

Згідно відомостей комунального лікувально-профілактичного закладу «Міська лікарня № 1», комунального некомерційного підприємства Слов?янської районної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Слов?янська», ОСОБА_4 у період з 04.10.2018 р. по 07.10.2018 р. за медичною допомогою не звертався.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 130 ОСОБА_4 , 1963 року народження, страждає синдромом алкогольної залежності, а також психічними та поведінковими порушеннями внаслідок вживання канабіоідів зі шкідливими наслідками для організму. В момент вчинення правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не знаходився у тимчасово хворобливому стані, який позбавлював би його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України, тобто не прибуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинений злочин віднесений до категорії невеликої тяжкості), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (характеризується за місцем проживання посередньо, працездатний, під наглядом психіатра не перебуває, перебуває під наглядом нарколога з діагнозом «синдром залежності алкогольний» з 29.05.2000 р.).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, судом враховується щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді арешту строком на 4 місяці, оскільки вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання за вироком Слов?янського міськрайонного суду від 18.02.2016 р.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд по покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Таким чином до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду від 18.02.2016 р., та у відповідності до положень ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту, визначити остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувались.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

У відповідності до положень ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до призначеного покарання ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Слов?янського міськрайонного суду від 18.02.2016 р. і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не застосовувались.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_4 затримати та помістити до ізолятору тимчасового тримання Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, через який у подальшому направити до місця відбування міри покарання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного звернення вироку до виконання - дати його затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1