Справа № 577/10/19
Провадження № 1-кп/577/172/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 10 листопада 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлипне м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, непрацюючого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

1) 10 листопада 2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 321, ст. 69, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією ? частини майна;

2) 1 квітня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією ? частини належного йому майна, крім житла; звільнений з місць позбавлення волі 5 січня 2016 року по відбуттю строку покарання (судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку),

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

5 листопада 2018 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці маршрутного таксі, яка розташована біля будинку № 87 по вул. Успенсько-Троїцькій в м. Конотопі Сумської області, знайшов жіночу сумку, яка належала ОСОБА_6 та в якій знаходилися особисті речі останньої, а саме: банківська картка № НОМЕР_1 , видана АТ КБ «ПриватБанк», мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_2 , та інші речі.

ОСОБА_3 за допомогою мобільного телефону та номеру банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», які були у сумці ОСОБА_6 , дізнався, що баланс грошових коштів на картковому рахунку ОСОБА_6 , відкритому у АТ КБ «ПриатБанк» становив 600 грн 00 коп.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 забрав сумку ОСОБА_6 з речами, які в ній знаходилися, та прийшов за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 за допомогою телефону потерпілої ОСОБА_6 , який пов`язаний з банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , змінила пін-код картки ОСОБА_6 та повідомила його ОСОБА_3 .

З метою викрадення грошових коштів, які знаходилися на рахунку ОСОБА_6 № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 5 листопада 2018 року о 21 год. 13 хв. прибув до банкомата АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вул. Успенсько-Троїцькій, 89 в м. Конотопі Сумської області, та зняв із зазначеного рахунку ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 500 грн 00 коп.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний, корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 5 листопада 2018 року о 23 год. 36 хв. здійснив придбання продуктів харчування на суму 91 грн 20 коп у супермаркеті «АТБ», який розташований за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Клубна, буд. 127а, де за придбаний товар розрахувався карткою № НОМЕР_1 , яка була видана АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 591 грн 20 коп.

Таким чином, своїми діями, які виразилися у таємному викраденні належного ОСОБА_6 майна, ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 грудня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення, за якою ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони погоджуються, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Сторонами оговорені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та угода підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди про примирення слід задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, що у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надав згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Зазхисник ОСОБА_5 також вважає, що зміст угоди про примирення, яка була укладена між сторонами 30 грудня 2018 року, відповідає вимогам КПК України, вказана угода укладена сторонами добровільно, а тому прохає її затвердити судом.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що уклала угоду про примирення без будь-якого примусу, їй зрозумілі наслідки укладення угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, прохає затвердити угоду про примирення. Претензій до ОСОБА_3 не має, заподіяна їй матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, всі речі їй повернуті, згодна на призначення ОСОБА_3 узгодженого за угодою про примирення покарання.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода про примирення затвердженню.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Суд вважає, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, угода про примирення укладена добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 , надані ними в судовому засіданні.

Узгоджена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 міра покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, працює без укладення трудового договору та його дохід становить в середньому 3 700 грн на місяць, а тому, приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про примирення, у виді штрафу.

За таких обставин, укладена між потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.

Процесуальні витрати, що становлять вартість проведеної судової товарознавчої експертизи в розмірі 429 грн 00 коп (а.с.25), відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України: роздруківку інформації про рух коштів по банківському рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження (а.с. 36), залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001163 від 10 листопада 2018 року.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 475 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 грудня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001163 від 10 листопада 2018 року.

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 429 грн 00 коп (чотириста двадцять дев`ять грн 00 коп).

Речові докази у справі: роздруківку інформації про рух коштів по банківському рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_6 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001163 від 10 листопада 2018 року.

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Сумської апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи ч. 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1