справа № 489/3564/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/233/19
УХВАЛА
Іменем України

11 лютого 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Очакова Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки ризик, який був підставою для обрання запобіжного заходу, а саме переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування та суду, не зменшився та не змінився.

У обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, ніде не працює, періодично зловживає алкогольними напоями, вказане кримінальне провадження вчинив стосовно особи похилого віку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та на прохання сина потерпілої за відсутності на те будь-яких мотивів. Обвинувачений перебуває на обліку лікаря-нарколога з 10.09.2012 з діагнозом «РПП внаслідок зловживання алкоголю. Синдром залежності», а тому інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищевказаному ризику.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували через відсутність вини обвинуваченого, недоведеності прокурором вказаного ризику та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому з урахуванням наявності в обвинуваченого постійного місця проживання та хворої матері просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження та ознайомившись із клопотаннями, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину щодо особи похилого віку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Тому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, залишається ризик переховування обвинуваченоговід суду, тобто вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, до спливу строку запобіжного заходу не можливо закінчити судовий розгляд.
Наведене вище доводить наявність вказаного ризику та те, що йому неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому наявна необхідність у збереженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовживши строк його дії на 60 днів.
Доводи захисту про відсутність вини обвинуваченого, не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки оцінка доказів буде надана судом при ухваленні вироку в нарадчій кімнаті.
За такого, клопотання сторони захисту про зміну тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 372 КПК України, суд

ухвалив:
Клопотання прокурора - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 11 квітня 2019 року (включно).

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання захисту про заміну раніш встановленого запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3