УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 .

Свою скаргу обгрунтовує тим, що 25.10.2018 ним було подано через приймальню ГПД НАБУ на ім`я керівника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 заяву за вих. № 2672/24 від 24.10.2018 про вчинення кримінальних правопорушень слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 375, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 КК України.

Зазначає, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень не були внесені до ЄРДР та не повідомлено скаржника про розгляд даної заяви.

Враховуючи викладене, просив скаргу задовольнити.

В судовому засіданні 09.11.2018 ОСОБА_3 подану скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання від 09.11.2018 у зв"язку з неструмленням всього приміщення Солом"янського районного суду м.Києва ( м.Київ, Вознесенський узвіз,10б) звукозапис судового засідання від 09.11.2018 не зберігся.

Розгляд справи було відкладено на 12.11.2018 о 10.00 год.

В судове засіадння 12.11.2018 заявник не з"явився, проте подав заяву про слухання справи у його відсутності за станом здоров"я та просив скаргу задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, будь-яких пояснень чи заперечень станом на день розгляду скарги не подала. Її неявка згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг є Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Судом встановлено, що 25.10.2018 ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення кримінальних правопорушень слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 375, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 396, ст. 170, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 КК України, зокрема щодо винесення завідомо неправосудного судового рішення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають буми критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суб`єктивна впевненість у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю судді самі по собі, за результатами розгляду звернення, не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Крім того, згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влада» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 106, ст. 107 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено підстави дисциплінарної відповідальності суддів та визначено порядок звернення до компетентного органу зі скаргою у разі порушення суддею вимог законодавства під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що заявник ОСОБА_3 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення не погоджується з діями та рішенням слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 за результатами розгляду його скарги , незгода з яким не може слугувати підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а може бути підставою для оскарження до апеляційного чи касаційного суду, який компетентний у вирішенні питання щодо перегляду прийнятого суддею першої інстанції рішення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 .

Разом з тим, з урахуванням відмови у задоволенні скарги в частині щодо внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя не вбачає підтав для задоволення поданої скарги і в іншій її частині.

Виходячи з вищенаведеного, скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1