ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 664/71/18 Головуючий в 1-й Інстанції: ОСОБА_1 Провадження №11-кп/819/356/19 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаряОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.11.2017 року за №0002555, за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та на підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації під час іспитового строку.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за злочин, вчинений ним за таких обставин.

13 листопада 2017 року близько 16:30 години в м. Олешки Херсонської області ОСОБА_8 , перебуваючи біля подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_11 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, розуміючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, умисно дерев`яною битою наніс один удар по лівій руці в область променевої кістки, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, зазначеною битою наніс ряд ударів по спині та потилиці потерпілого, та, не зупиняючись, наніс ОСОБА_11 наступний удар битою по правій руці в область передпліччя, після чого ОСОБА_8 , продовжуючи знаходитись навпроти потерпілого, наніс прямий удар битою по лівій руці в область ліктя, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді закритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №435 від 22.12.2017 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Вказаними умисними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не містять даних про втрату загальної працездатності від 10% до 33% потерпілим, а тому висновок суду про наявність у потерпілого значної стійкої втрати працездатності менш як на одну третину є таким, що не відповідає обставинам справи, а вказана кваліфікуюча ознака підлягає виключенню. Просить вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити, з мотивувальної частини вироку виключити зазначену судом кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 122 ч.1 КК України, як «або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину». В решті вирок суду залишити без змін.
Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.
В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_12 не з`явились, подавши до суду заяви, в яких апеляційну скаргу прокурора підтримали та просили розгляд скарги провести без їх участі.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
З матеріалів провадження вбачається, що вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині доведеності його вини, кваліфікації дій учасниками провадження не оскаржується, а тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині. Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Водночас, як правильно зазначено в апеляційній скарзі прокурора, суд при ухваленні вироку щодо ОСОБА_8 допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Так, вироком суду ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він умисно спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді закритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №435 від 22.12.2017 року відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я.
Протиправні дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Згідно положень п. 2.2.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я №6 від 17.01.1995 (далі Правила), під стійкою втратою працездатності менш як на одну третину слід розуміти втрату загальної працездатності від 10 до 33 відсотків.
Разом з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування та судового розгляду справи будь-яких доказів, які б вказували на те, що діями ОСОБА_8 потерпілому спричинені тілесні ушкодження, які потягли за собою значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, здобуто не було.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №435 від 22.12.2017 року, яка міститься в матеріалах справи, у потерпілого ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у виді закритого перелому ліктьового відростку лівої ліктьової кістки, які відповідно до вимог п. 2.2.2 Правил відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як викликають тривалий розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більш як 21 день).
Таким чином, суд першої інстанції безпідставно зазначив у мотивувальній частині вироку таку кваліфікуючу ознаку якзначна стійка втрата працездатності менш як на одну третину, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.
Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому він підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

З мотивувальної частини вироку виключити зазначену судом кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 122 ч.1 КК України, як «або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину».

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_2 / ОСОБА_3 / ОСОБА_4