Справа № 333/5703/18
Провадження № 1-кп/333/667/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Шеллі, Агдамського району, Азербайджан, азербайджанця, громадянина України, освіта середня, ФОП « ОСОБА_4 », має на утриманні малолітню дитину, не є адвокатом чи депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.09.2018 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_3 , в ході конфліктної ситуації з потерпілою ОСОБА_5 , на грунті виниклих ревнощів наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар в область голови, після чого схопивши потерпілу за волосся почав бити головою об підлогу та оточуючі меблі, в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 продовжив наносити потерпілій ОСОБА_5 удари обома руками та ногами в область голови, потилиці та тулуба.
Після чого ОСОБА_4 за допомогою запаленої цигарки наніс потерпілій ОСОБА_5 опіки в область лівої груді та ліктя правої руки, чим причинив останній тілесні ушкодження.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 02.09.2018 року приблизно о 22 годині 30 хвилин обвинувачений, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_3 , в ході конфліктної ситуації з потерпілою ОСОБА_5 , на грунті виниклих ревнощів наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар в область голови, після чого схопивши потерпілу за волосся почав бити головою об підлогу та оточуючі меблі, в результаті чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 продовжив наносити потерпілій ОСОБА_5 удари обома руками та ногами в область голови, потилиці та тулуба. Після чого ОСОБА_4 за допомогою запаленої цигарки наніс потерпілій ОСОБА_5 опіки в область лівої груді та ліктя правої руки, чим причинив останній тілесні ушкодження. У скоєному щиро розкаюється та просить вибачення у потерпілої.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відсутній цивільний позов потерпілої, приймаючи до уваги, що прокурор, потерпіла та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».
Враховуючи викладене, суд, допитав у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідив матеріали висновку судово-медичного експерта №1256 від 09.10.2018 року, а також матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 1256 від 09.10.2018 року садна, рани з крововиливом в ділянці слизової оболонки нижньої губи; синців з набряком м`яких тканин в ділянці лівої половини обличчя лівого ока, лівих скроневій та виличній ділянках), лівого променево-зап`ясткового суглоба; синців в лівій завушній, потиличній ділянках, передньої і задньої поверхнях грудної клітки, плечових суглобів, плечей, передпліч, правого ліктьового суглоба, правої кісті, поперекових, крижовій ділянках, боковій поверхні тулуба ліворуч, правої сідниці, лівого стегна, колінних суглобів; синця з садном в ділянці правого колінного суглоба; садна в ділянці лівого передпліччя, у лівій поперековій ділянці; крововиливу на волосистій частині голови; опіків шкіри 1 ступеню в ділянці лівої молочної залози, правого ліктьового суглоба, що займають менше 1 % поверхні тіла у потерпілої ОСОБА_5 , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України відсутні.
Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є невеликої тяжкості, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, працює у ФОП « ОСОБА_4 », має на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність у обвинуваченого судимості, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити покарання у виді штрафу.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень 00 копійок.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1