Справа № 545/896/19
Провадження 1-в/545/229/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава, справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта неповна загальна середня, уродженця с. Кірове, Долинського району, Кіровоградської області, мешканця: АДРЕСА_1 , не одруженого, громадянина України, до засудження не працював, раніше судимий: 17.05.2011 року Центрально-міським районним судом м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, за ст.. 185 ч.2, 75,104,76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

Засуджений: 23.02.2012 року Центрально-міським районним судом м. кривий Ріг, Дніпропетровської області, за ст.. 152 ч.4, 71 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12.02.2016 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII зараховано строк попереднього ув`язнення 20.08.2011 року по 24.04.2012 (8 місяців 4 дні), про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду звернувся засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

На адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Від представника державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, в характеристиці на засудженого вказано, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, прохав відмовити у зв`язку з не доведенням останнім ступеню виправлення.

Учасники процессу у своїх заявах не заперечують проти проведення судового засідання без фіксування технічними засобами.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, ч.2, п.3) ч.3 ст.. 107КК України , до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Як встановлено судом засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання з 20.08.2011 року, кінцевий строк відбування покарання 16.06.2021 рік.

З 20.08.2014 року засуджений ОСОБА_4 перебував в слідчому ізоляторі м. Дніпропетровськ, де характеризувався негативно. За порушення вимог режиму утримання до нього було застосовано два стягнення правами начальника СІ. Заохочень не мав.

Надалі засуджений перебував в Кременчуцькій виховній колонії, де характеризувався посередньо, заохочень не мав.

З 06.09.2013 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№ 16)» Відповідно до характеристики на засудженого від 25.06.2018 року, Тріска характеризується позитивно, працевлаштований різноробочим, до праці ставиться сумлінно, має . Відповідно до довідки про стягнення та заохочення має два стягнення за 2012 рік, які погашенні у встановленому порядку. Починаючи з 2014 року має 12 заохочень (подяк).

Також з матеріалів особової справи вбачається, що рішеннями комісії установи від 30.03.2016, 26.12.2017 та 26.12.2017 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні ст.. 82 КК України, в зв`язку з тим, що засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за останній час у поведінці засудженого відбулися позитивні зміни.

Водночас, суд враховує, що питання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 розглядалось 30 січня 2019 року, і ухвалою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого без змін.

Після постановлених ухвал, пройшов не тривалий час, і фактично суттєвих змін у поведінці засудженого не відбулось.

За глибоким переконанням суду, за незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, яке вчинив в період іспитового строку в стані алкогольного сп`яніння, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на досяг виправлення необхідний більш тривалий час.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що він досяг виправлення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1