Справа № 128/996/18
Провадження №11-кп/801/201/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Путила Путильський район Чернівецької області проживав АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження працюючого фіксувальником ПАТ «Чернівецький хлібокомбінат», раніше судимого
23.11.2004 року Путильським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч.1, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.
10.04.2006 року Кицманським районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч.3, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.
24.04.2012 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст. 190 ч.1, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
27.11.2013 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст. 190 ч.2, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі.
05.06.2014 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області за ст. 190 ч.2,ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 17.07.2015 року по амністії .
12.05.2016 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ст. 190 ч.2, ст. 72 ч.5 КК України до 2 років позбавлення волі.
по даній справі засуджений 04.07.2016 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст. 190 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, ухвалою Вінницького районного суду від 20.10.2016 року вирок приведено у відповідність, згідно ст. 70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці, всього до відбуття 3 роки позбавлення волі.

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2018 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81) щодо засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком від 04.07.2016 року Першотравневого районного суду м.Чернівці
за участю сторін провадження:

прокурора : ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2018 року в задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81) щодо засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком від 04.07.2016 року Першотравневого районного суду м.Чернівці відмовлено.
Непогоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2018 року скасувати, звільнити його умовно достроково .
Вимоги мотивовані тим, що на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі "Стрижавська виправна колонія (№81)", сумлінною поведінкою та працею довів своє виправлення, працює, мав чотири стягнення, які в установленому законом порядку погашені, має заохочення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який покладався на розсуд суду, засудженого ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, по даній справі ОСОБА_6 засуджений 04.07.2016 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 190 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України йому зараховано строк попереднього ув`язнення та тримання його під вартою у строк покарання з 12.05.2016 року по 05.07.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку: 12.05.2016 року, кінець строку: 19.03.2019 року.
Станом на 19.03.2018 року засуджений відбув 2/3 строку покарання, що надає йому формальне юридичне право на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_6 , суд ретельно перевірив формально юридичні та оцінюючі підстави умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно характеристики, виданої начальником відділення соціально-психологічної служби лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_8 , затвердженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи підполковником внутрішньої служби ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.05.2016 року, під час утримання в УВП № 33, м. Чернівці один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.
В ДУ «Стрижавська ВК (№81)» прибув 26.09.2016 року, де за час відбування покарання в установі тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності, на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, заохочувався 2 рази у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи.
Відповідно довідки про наявність стягнень та заохочень, до ОСОБА_6 за негативну поведінку та ставлення до праці чотири рази застосовувались дисциплінарні стягнення; працював лише по липень місяць 2018 року в подальшому відмовився від працевлаштування за власним бажанням. За короткий період часу відбування покарання змінив своє відношення до режиму відбування покарання та три рази заохочувався правами начальника, а саме: 17.10.2017 року, 10.01.2018 року та 17.04.2018 року, що свідчить про те, що засуджений ставленням до праці та своєю поведінкою не підтверджував бажання стати на шлях виправлення.
19.03.2018 року під час розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення комісією установи ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.
Хоча стягнення з ОСОБА_6 зняті у установленому законом порядку, однак цього недостатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції врахував та ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного судового рішення.
Судом першої інстанції в дотримання вимог ст. 81 КК України перевірено поведінку і ставлення до праці ОСОБА_6 за весь період відбування покарання у виправній установі, прийнято до уваги дані про особу, те, що має зняті у встановленому законом порядку дисциплінарні стягнення, заохочення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , що він став на шлях виправлення, про що свідчить , те що він має подяки, активний в громадському житті колонії суд апеляційної інстанції не приймає.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого та його особу свідчать, що процес виправлення на даний час не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права , підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.09.2018 року про відмову в задоволенні клопотання адміністрації державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81) щодо засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання призначеного за вироком від 04.07.2016 року Першотравневого районного суду м.Чернівці залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно ригіналу: Суддя: