КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/68/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

представника власника майна, адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуальною керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку 27.04.2018 в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме:

Картка «ПриватБанк» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_11 ;
Картка «ПриватБанк» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_11 ;
Довіреність від ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_13 , серія ВТО № 849072 на 1 арк.
Копія довіреності від ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_14 , серія ВТО № 849072 на 1 арк.
Копія паспорта ОСОБА_12 на 1 арк. та копія ідентифікаційного коду ОСОБА_12 на 1 арк.
Платіжне доручення на іноземній мові від 28.11.2012 на 1 арк.
Документи «Договор о продаже пая паевого товарищества» на іноземній мові завірений Талінським нотаріусом Робертом Киммелем з перекладом в прошитому стані на 12 арк.
Аркуш паперу формату А-4 з рукописним текстом «Журавский за 2 месяца 30 000 грн.» на 1
арк.
Аркуші паперу формату А-4 із зазначенням контрагентів та споживачів ТОВ «Уватол Горг» та ін., всього на 19 аркушах.
Документи «Приложение № 1 у Контракту № 485 от 05.03.2018 з боку продавця НЕАТІNG SYSTEMS OU в особі ОСОБА_15 та ПАО «Арселор Миттал Кривой Рог» на 4 арк.
Документи «Акт приема-передачи продукции к договору № 3112/14 от 31.12.2014 купли- продажи угольной продукции сет № 145 от 09.09.2015 на 3 арк.
Документи «Додаток № 30 до Наказу ПАТ «Уныверсал Банк» № 15 выд 12.03.2014 на 2 арк.
Заява-підтвердження про відкриття ОСОБА_7 поточного, банківського рахунку в ПАТ «Універсал Банк» від 07.04.2015 на 1 арк.
Заява-підтвердження від ОСОБА_7 на випуск платіжної картки фізичної особи на 1 арк.
Заява на випуск платіжної картки на супутніх послу г в рамках пакету послуг «Лакі Кард» від 07.04.2015 на 1 арк.
Заява-підтвердження ОСОБА_7 про відкриття поточного рахунку фізичної особи на 1 арк.
Договір № 010783045 банківського обслуговування ОСОБА_7 від 07.04.2015 на 3 арк.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, в частині арешту майна Картка «ПриватБанк» № « НОМЕР_1 » на ім`я ОСОБА_11 , Довіреність від ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_13 , серія ВТО № 849072 на 1 арк., Копія довіреності від ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_14 , серія ВТО № 849072 на 1 арк., Копія паспорта ОСОБА_12 на 1 арк. та копія ідентифікаційного коду ОСОБА_12 на 1 арк., Платіжне доручення на іноземній мові від 28.11.2012 на 1 арк., Документи «Договор о продаже пая паевого товарищества» на іноземній мові завірений Талінським нотаріусом Робертом Киммелем з перекладом в прошитому стані на 12 арк., Аркуш паперу формату А-4 з рукописним текстом «Журавский за 2 месяца 30 000 грн.» на 1 арк., Аркуші паперу формату А-4 із зазначенням контрагентів та споживачів ТОВ «Уватол Горг» та ін., всього на 19 аркушах, Документи «Приложение № 1 у Контракту № 485 от 05.03.2018 з боку продавця НЕАТІNG SYSTEMS OU в особі ОСОБА_15 та ПАО «Арселор Миттал Кривой Рог» на 4 арк., Документи «Акт приема-передачи продукции к договору № 3112/14 от 31.12.2014 купли- продажи угольной продукции сет № 145 от 09.09.2015 на 3 арк., Документи «Додаток № 30 до Наказу ПАТ «Уныверсал Банк» № 15 выд 12.03.2014 на 2 арк., Заява-підтвердження про відкриття ОСОБА_7 поточного, банківського рахунку в ПАТ «Універсал Банк» від 07.04.2015 на 1 арк.. Заява-підтвердження від ОСОБА_7 на випуск платіжної картки фізичної особи на 1 арк., Заява на випуск платіжної картки на супутніх послу г в рамках пакету послуг «Лакі Кард» від 07.04.2015 на 1 арк., Заява-підтвердження ОСОБА_7 про відкриття поточного рахунку фізичної особи на 1 арк., Договір № 010783045 банківського обслуговування ОСОБА_7 від 07.04.2015 на 3 арк.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення слідчим суддею вимог ст. 172 КПК України. Вказує, що копія ухвали надіслана учасникам провадження не була.

Також адвокат зазначає про відсутність доказів вини будь-кого у скоєнні будь-якого злочину та додає, що власнику майна про підозру не повідомлено. Стверджує про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України.

У підсумку апелянт вказує, що слідчим суддею не надано оцінки доданим до клопотання прокурора матеріалам, у зв`язку із чим накладення арешту на майно є безпідставним. Додає, що оскаржувана ухвала слідчого судді немотивована, незаконна та необґрунтована.

Заслухавши доповідь судді, позицію представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Київської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000606, відомості про яке 17.11.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.
Прокурор першого відділу процесуального керівництва управління розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуальною керівництва прокуратури Київської області ОСОБА_9 звернувся доПечерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку 27.04.2018 в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка на праві власності належить ОСОБА_7 , яке ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 рокузадоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання автора апеляційної скарги на невідповідність арештованого майна критеріям визначеним ст. 98 КПК України, слід визнати непереконливими, оскільки згідно доданих до клопотання матеріалів, а саме постанови про визнання речовими доказами від 28.04.2018 року майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовими доказами (а.с. 76-83).
Твердження апелянта про те, що у даному кримінальному провадженні власнику майна про підозру не повідомлено, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про відсутність доказів вини будь-якої особи у скоєнні злочину.

Крім того, додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна відбувся без повідомлення власника майна заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження адвоката про не направлення судом на адресу власника майна копії ухвали.
Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки доданим до клопотання матеріалам, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, є передчасними, з огляду на стадію кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо безпідставності арешту та невідповідності ухвали вимогам ст. 370 КПК України, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 травня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 27.04.2018 в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка на праві власності належить ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ ______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4