Справа №560/641/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти повної загальної середньої, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти повної загальної середньої, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:
У березні місяці 2018 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прибули до господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , де впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний умисел, проникли до підсобного приміщення господарства, шляхом відкривання дверей, звідки таємно викрали металевий вал до деревообробного верстата, чим спричинили ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 850 грн.

Допитані в суді обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнали повністю, зазначивши, що у середині березня місяця 2018 року у ранкову пору доби вживали горілку. Так як вони хотіли ще випити горілки, а коштів не було, то вирішили із підсобного приміщення своєї односельчанки ОСОБА_6 , викрасти металевий вал до деревообробного верстата, щоб продати і отримати за нього гроші. У вчиненому обвинувачені щиро розкаюються. При цьому вказали, що відшкодували у повному обсязі завдану майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 шляхом повернення майна.

Крім повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх винність у вчиненні вказаного злочину повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

У своїй заяві потерпіла ОСОБА_6 просить дане кримінальне провадження розглянути без її участі, висловивши думку відносно міри покарання обвинуваченому зазначивши, що претензій до обвинувачених не має, так як шкода відшкодована, а тому просить суворо не карати.

Суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили таємне викрадення чужого майна - крадіжку, вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням інше приміщення, а тому кваліфікація їх дій за ч.3 ст.185 КК України є правильною.

При обранні міри покарання обвинуваченим суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинувачених, їхні характеристики за місцем проживання, негативне ставлення до скоєного, не перебування на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра КЗОЗ "Дубровицька ЦРЛ".

Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину визнали повністю, щиро розкаялися та активно сприяли розкриттю злочину, добровільно відшкодували завдану шкоду потерпілій.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом визнається вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_6 яка, в поданій суду заяві, вказала, що будь-яких претензій майнового характеру до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не має, просить суд суворо обвинувачених не карати.

Слід зазначити, що як передбачає ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Однак, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винних, поведінку обвинувачених після вчинення злочину, які щиро розкаялися у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченим слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та рахує за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засуджених, попередження нових злочинів, а тому їх виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ:

- металевий вал до деревообробного станка, який переданий ОСОБА_6 - повернути власниці ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1