Справа № 761/4509/19
Провадження № 1-кс/761/3293/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000322 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області, який одружений, має на утриманні чотирьох дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва звернувся Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 з клопотанням, погодженим прокурором Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322.

Клопотання обґрунтовано тим, що 24.06.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

25.06.2018 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, дію якого продовжено слідчими суддями до 12.02.2019.

29.10.2018 Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України матеріали досудового розслідування щодо кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_8 виділено в окреме провадження за № 0000322.

05.12.2018 заступником Генерального прокурора України Головним військовим прокурором строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до десяти місяців, тобто до 23.04.2019.

Слідчий у клопотанні зазначає, що підозра ОСОБА_8 підтверджується наступними доказами: протоколами допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновком судово-фоноскопічної (відео-, звукозапису) експертизи від 25.09.2018 № 82/4; висновком судово-портретної експертизи від 18.10.2018 № 246/1; висновком комплексної судово-криміналістичної експертизи від 06.11.2018 № 110/2; висновком судово-психіатричної експертизи № 372 від 25.07.2018; протоколом огляду мобільного телефону від 15.05.2018; протоколом огляду від 18.05.2018 щодо огляду фотокарток, наданих ОСОБА_10 для долучення до матеріалів кримінального провадження; протоколом огляду Інтернет-ресурсу від 29.05.2018; протоколом огляду місця події від 23.06.2018; протоколом огляду грошових коштів у сумі 15 000 доларів США, що були вилучені 23.06.2018 в ході огляду місця події; протоколом огляду від 24.06.2018 мобільних телефонів, вилучених в ході огляду місця події; протоколом огляду від 25.06.2018 флеш накопичувача з відомостями щодо спостереження за ОСОБА_14 , який був вилучений в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 23.06.2018 за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 у ході якого виявлено та вилучено флеш накопичувач з відомостями щодо спостереження за ОСОБА_14 ; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо-, відеоконтроль особи), відповідно до яких встановлено обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України; речовими доказами; відповіддю на доручення ДКР СБ України від 11.05.2018; відповіддю на доручення ДКР СБ України від 06.06.2018; інформуванням ДКР СБ України № 2/5/4-20777 від 23.06.2018; постановою про накладання дисциплінарного стягнення від 28.10.2018; висновком службової перевірки від 22.10.2018; інформуванням ДКР СБ України № 2/5/4-347 від 29.01.2019 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також в обґрунтування необхідності продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчим викладено відомості про існування достовірних ризиків, які не зменшилися, щодо того, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на досить тривалий строк, та перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників вчинення злочину у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурори клопотання підтримали, обґрунтували і просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували, вказуючи на те, що підстави для подальшого тримання підозрюваного під вартою відсутні, а також зазначили, що підозра є необґрунтованою, покази свідків є суперечливими, та не однозначні.

Вислухавши прокурорів, підозрюваного та його захисника, вивчивши додані в обґрунтування клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 31.05.2017 за підозрою ОСОБА_15 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109; ч. 3 ст. 110-2 КК України, та за фактами вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111; ч. 1 ст. 14 п. п. 1, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258 КК України.

24.06.2018 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

25.06.2018 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, дію якого продовжено слідчими суддями до 12.02.2019.

01.02.2019 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчується 12 лютого 2019 року. Однак, цього строку для завершення досудового розслідування та прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні не вистачає у зв`язку із винятковою складністю кримінального провадження та необхідністю повного і всебічного дослідження всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Під час досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності є достатні підстави вважати що ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує необхідність продовження тримання ОСОБА_8 під вартою.

Беручи соціальні зв`язки, матеріальний стан, відношення підозрюваного до скоєного, побоювання потерпілих за своє життя та здоров"я, слідчий суддя вважпє, що підозрюваний буде намагатися переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих, та свідків, щоб останні змінили показання.

Окрім того, ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, діяв спільно з іншими не встановленими на даний час особами, з якими останній перебуваючи на волі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінального правопорушення, знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочинів, вчинення тиску на свідків та потерпілих, з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні.

Указане свідчить про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного щодо знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочинів, а також вчинення незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 на свідків та потерпілих, що відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком протиправної поведінки підозрюваного.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та наданими в обґрунтування клопотання матеріалами кримінального провадження.

Зухвалість вчиненого кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_8 , розуміючи невідворотність покарання за вчинені ним діяння, знаючи про чисельність вчинених ним інших злочинів, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності.

Враховуючи наведені обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, їх характер та значну суспільну небезпеку, а також те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначених злочинів, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, то з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до зібраних доказів у кримінальному провадженні ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, реалізація якого мала призвести до загибелі людей, що згідно із вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України надає право слідчому судді, при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Разом із цим, слід зазначити, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються, в тому числі, і у вчиненні злочину передбаченого ст. 258 КК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Встановлено, що обґрунтованість підозри на даній стадії досудового розслідування є достатньою , а викладені обставини свідчать про те, що закінчити досудове розслідування у встановлені строки не виявляється за можливим, та заявлений ризик не зменшився в частині необхідності забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 136, 176-178, 183, 184, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000322 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою визначити строком до 06 квітня 2019 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1