ЄУН 174/1055/18
н/п 1-кп/174/28/2019
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

02 січня 2019 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000005 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Вільні Хутори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, освіта повна загальна середня, військовозобов`язаного, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 02 січня 2018 року, близько 17.10 год., знаходився на першому поверсі в першому під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де на стіні побачив металевий поштовий ящик на 10 секцій та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства (УАКБ та ЖКГ) Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

В цей же день, тобто 02.01.2018 р., близько 17.15 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, використовуючи фізичну силу та заздалегідь приготовлений металевий лом, демонтував із стіни вказаний металевий поштовий ящик, і таким чином, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав металевий поштовий ящик на 10 секцій, бувший в користуванні, вартістю 211,45 грн., після чого, утримуючи вказане майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому УАКБ та ЖКГ Вільногірської міської ради Дніпропетровської області матеріальний збиток у розмірі 211,45 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю і показав, що 02.01.2018 р. знаходився в м.Вільногірськ, проходив повз один із житлових будинків та побачив відчинені двері під`їзду. Зайшов в середину, та побачивши на стіні поштовий ящик, зірвав його, відніс його на пункт прийому металобрухту та продав. Отримав приблизно 30 грн., які витратив на власні потреби. Заперечень по вартості майна, встановленої при проведенні досудового розслідування та кваліфікації його дій, не має. У вчиненому щиро кається.

Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium), держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які пом`якшують його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, при судовому розгляді справи не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд на підставі ч.1 ст.66 КК України відносить його щире каяття.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, дітей не має.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.).

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Європейський Суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, дані досудової доповіді органу пробації, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, а з метою здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за обвинуваченим, покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Застосування до обвинуваченого менш суворих видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.185 КК України, суд вважає недоцільним, оскільки ОСОБА_4 не працює та не має легальних джерел доходів, а також сталих соціальних зв`язків.

Речовий доказ по справі: мішок білого кольору із складовими поштового ящику, що зберігається в Вільногірському ВП ЖВП ГУ НП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 53 від 03.01.2018 р.- слід повернути Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства (УАКБ та ЖКГ) Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 349, 367- 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: мішок білого кольору із складовими поштового ящику, що зберігається в Вільногірському ВП ЖВП ГУ НП в Дніпропетровській області згідно квитанції № 53 від 03.01.2018 р. - повернути Управлінню архітектури, капітального будівництва та житлово-комунального господарства (УАКБ та ЖКГ) Вільногірської міської ради Дніпропетровської області.

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1