печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000014 від 14.12.2018, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С А Т А Н О В И В:

09.04.2019 Слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням.
В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000014 від 14.12.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 та ч. 4 ст. 190 КК України.
Проте завершити досудове розслідування у визначений ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не представилось можливим, оскільки у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Разом з тим, заявлені ризики, які існували при обранні підозрюваному міри запобіжного заходу продовжують діяти, а відтак запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , заборонивши йому залишати місце свого проживання, з покладення відповідних обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо вимог задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або ж інший запобіжний захід, під час дії якого підозрюваний зможе реалізувати своє право працю, мотивуючи тим, що у останнього хвора матір, на утримання і лікування якої, необхідні кошти.
Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, судовим розглядом встановлено, що у рамках кримінального провадження № № 0000014 від 14.12.2018 у ході досудового розслідування 08.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею Дарницького районного суду міста Києва 10.02.2019 винесено ухвали про обрання підозрюваним ОСОБА_4 та ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.
Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, строком від п`яти до дванадцяти років, тому розуміючи тяжкість та невідворотність настання подальшого покарання, неможливість ухилитись від кримінальної відповідальності, у підозрюваного є всі підстави ухилитись від органів досудового розслідування всіма можливими засобами та способами.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 має відповідні зв`язки та авторитет серед посадових осіб юридичного департаменту МО України, Концерну «Військторгсервіс» та Головного управління майна та ресурсів, який він може використати для того, щоб будь-яким чином схилити працівників структурних підрозділів вищевказаних установ, підприємств, що не є свідками по провадженню, однак мають доступ до документів, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню або вплинути на інших осіб, що за своїми посадовими обов`язками мають доступ до документів, що безапеляційно доводять вину підозрюваного, на їх знищення, зміну, спотворення, або переховування
будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Окрім того, на даний час невстановлені посадові особи юридичного департаменту МО України, Концерну «Військторгсервіс» та Головного управління майна та ресурсів на яких безпосередньо ОСОБА_4 повинен був здійснити вплив, та обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити ізолювання останнього від спілкування з даними особами.
Наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , зловживаючи своїми зв`язками, дружніми відносинами та авторитетом має можливість впливати на свідків, зокрема на посадових та службових осіб юридичного департаменту МО України, Концерну «Військторгсервіс» та Головного управління майна та ресурсів МО України, за вплив на яких саме і організував отримання неправомірної вигоди, а також використовуючи наявні можливості має реальну можливість впливати на заявника. Також, маючи довірливе ставлення до нього з боку посадових осіб юридичного департаменту МО України, Концерну «Військторгсервіс» та Головного управління майна та ресурсів, може використовувати свій особистий вплив на осіб, які були свідками вчинення та продовження вчинення злочину, шляхом їх залякування підкупу чи повідомлення компрометаційних матеріалів, з метою зміни їх свідчень, схилення до дачі неправдивих показів, оскільки у випадку застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваного фактично не можливо буде ізолювати останнього від спілкування з даними особами.
Наряду з вказаним, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що все ж дані ризики, хоча і не втратили свою силу, проте не можна їх розцінювати настільки ж актуально, як і на початковій стадії досудового розслідування.
Так, сторона захисту в судовому засіданні просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або ж інший запобіжний захід, під час дії якого підозрюваний зможе реалізувати своє право працю, мотивуючи тим, що у останнього хвора матір, на утримання і лікування якої, необхідні кошти.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Варто зазначити, що вказані доводи стороною обвинувачення спростовані не були, а відтак виходячи з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, слідчий суддя, враховуючи при цьому статтю 43 Конституції України, не знаходить підстав для відмови стороні захисту у задоволенні вказаного клопотання, та як наслідок вважає за необхідне у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту проте в нічний час доби, що не суперечитиме принципам кримінального провадження та його цілям і одночасно буде дотримано охорону прав, свобод та інтересів підозрюваної.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000014 від 14.12.2018, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 190 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000014 від 14.12.2018, а саме до 07.05.2019 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) із свідкам та підозрюваними у кримінальному провадженні, коло яких визначається прокурором у кримінальному провадженні.

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити строком до 07 травня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1