Справа №591/816/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/104/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіка Вірменія, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвали нове судове рішення, яким клопотання слідчого задовольнити, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України. Слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 не врахував всі обставини вчиненого правопорушення, у зв`язку з чим, підозрюваному обрано більш м`який запобіжний захід, який враховуючи характер та фактичні обставини вчиненого злочину, особистість підозрюваного, не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Слідчий суддя значно оцінив міцність соціальних зв`язків підозрюваного, при тому, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Вірменія, при цьому факт відсутності у нього родичів у Республіці, на який слідчий суддя посилається як на доведений, судом встановлений лише з пояснень самого підозрюваного і ніяким чином стороною захисту не підтверджений. Не звернено уваги на те, що підозрюваний фактично проживає в орендованому житлі, що також не підтверджує сталість соціальних зв`язків. Довідка голови правління ОСББ "Наш Дім 8-А" не містить характеристику підозрюваного. До того ж у цьому документі відсутня інформація з якого саме часу ОСОБА_7 проживає в даній квартирі. Останній офіційно не працевлаштований та не зміг пояснити джерела своїх доходів, у зв`язку з цим викликають сумніви щодо його можливості утримувати дружину та малолітню дитину, не маючи офіційного джерела доходу, що свідчить про існування ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою з особою, яка раніше чотири рази притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, у тому числі за ч. 1 ст. 187 КК України. Вказані обставини вказують на існування ризиків переховування ОСОБА_7 від слідства та суду, а також вчинення ним нових злочинів, і ці ризики не можуть бути усунуті внаслідок перебування його під домашнім арештом.

До Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , звернувся старший слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в кінці грудня 2018 року, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами, перестрів на вул. Широкій в м. Охтирка, Сумської області, в районі автовокзалу, ОСОБА_12 , та під надуманим приводом, із погрозою застосування насильства над останнім, став вимагати передачі йому грошових коштів в сумі 15 000 грн. У подальшому ОСОБА_7 періодично погрожував ОСОБА_12 фізичною розправою, ставлячи при цьому вимогу передачі йому грошових коштів.

05 лютого 2019 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , побачивши ОСОБА_12 , навпроти магазину "Леда" на вул. Незалежності в м. Охтирка, Сумської області, стали наближатися до останнього з метою висловити погрозу застосування насильства над ним, а також за необхідності застосувати таке насильство, з метою передачі потерпілим грошових коштів на їх користь. ОСОБА_12 , вбачаючи небезпеку для свого здоров`я, втік від ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , забігши до під`їзду багатоповерхового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , вчиняючи протиправні дії по вимаганню грошових коштів, діючи зі спільною метою у вигляді передачі їм коштів потерпілим, висловили погрози застосування насильства над ОСОБА_12 , у вигляді спричинення йому тілесних ушкоджень, вимагаючи при цьому передачі їм грошових коштів в сумі 12 000 грн., обумовлюючи строк передачі їм частини суми у кількості 8 000 грн. до 11.02.2019 року, висловивши при цьому, що їх погрози застосування насильства потерпілому будуть реалізовані.

11 лютого 2019 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_7 , що знаходиться біля КЗ "Охтирська стоматологічна поліклініка", на вул. Петропавлівській, 15 в м. Охтирка, Сумської області, куди негайно останній прибув. Не припиняючи вчиняти протиправній дії та погрожувати застосування насильства над потерпілим, вимагаючи у нього грошові кошти, домігся передачі йому потерпілим ОСОБА_12 4 000 грн.

17 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

11 лютого 2019 року ОСОБА_7 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 12 лютого 2019 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Слідчий вважає, що є достатні підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Також шляхом впливу на інших учасників досудового розслідування, зокрема на потерпілого ОСОБА_12 , може перешкоджати досудовому розслідуванню.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного з захисником, які вважають ухвалу слідчого судді законною та вмотивованою, вивчивши матеріали за клопотанням слідчого, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Із матеріалів провадження вбачається, що 17 січня 2019 року внесені відомості до ЄРДР за № 0000011 за ст. 189 ч. 2 України по факту вимагання передачі чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою застосування насильства над потерпілим.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які у своїй сукупності, на даній початковій стадії досудового розслідування є достатніми для такого висновку, а саме: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_12 від 17.01.2019 року, 11.02.2019 року, 12.02.2019 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_14 від 18.01.2019 року, 12.02.2019 року, протоколами за результатами проведення негласних розшукових заходів від 06.02.2019 року, протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифіковані грошові кошти від 11.02.2019 року, протоколом обшуку від 11.02.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 11.02.2019 року.

Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зазначив, що саме такий вид запобіжного заходу сприятиме запобіганню спробам підозрюваного впливати на потерпілого, оскільки особи знайомі та останній надавав органам досудового розслідування свідчення проти ОСОБА_7 .

При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

В контексті ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено в рішенні №7064/05 від 01.06.2006 року «Мамедова проти Росії - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Обставини, на які вказує прокурор в апеляції, були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії співмірний з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким не має.

Ті обставини, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не зареєстрований за місцем проживання у м. Охтирка, не можуть, на думку колегії суддів, в достатній мірі свідчити про необхідність застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою та істотно не впливають на можливість застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того згідно рішенням Європейського суду з прав людини "Алєксандр Макаров проти Росії" від 12.03.2009 року, саме по собі непостійне місце проживання не створює небезпеки переховування від правосуддя.

Твердження прокурора про те, що ОСОБА_7 є громадянином Республіки Вірменії, тому існує ризик переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, колегія суддів вважає не обґрунтованим, оскільки з наданих документів стороною захисту, підозрюваний 14 червня 2014 року зареєстрував шлюб з громадянкою України та має неповнолітню доньку ОСОБА_16 , 23.02.2013 року. Також згідно довідки голови правління ОСББ "Наш Дім 8-А" від 12.02.2019 року, підозрюваний фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дружиною та донькою. Відповідно, ОСОБА_7 протягом восьми років проживання на території України, створив стійкі соціальні зв`язки та як повідомив слідчому судді, у Республіці Вірменія ближніх родичів він не має, батько помер, а мати постійно проживає в Німеччині.

Висновок слідчого судді про не доведення існування даного ризику, узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини "В. проти Швейцарії" від 26.01.1993 року, відповідно, якого небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування під правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.

Крім того, стороною обвинувачення не було доведено існування ризику вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень. Прокурором не наведено жодних конкретних фактів на підкріплення своїх висновків про наявність небезпеки вчинення підозрюваним нових злочинів (рішення Європейського суду з прав людини "Алєксандр Макаров проти Росії" від 12.03.2009 року).

Слідчий суддя вірно зазначив, що підозрюваний є несудимою особою, відомостей про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності на території Республіки Вірменії, прокурором не було надано.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього певних обов`язків, зокрема щодо заборони спілкування з потерпілим ОСОБА_12 ..

За таких обставин, висновок слідчого судді є законним і обґрунтованим, і підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 376, 178, 181, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4