Справа № 683/2867/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів Хмельницької області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ребель Німеччина, українця, громадянина України, розлученого, працює різальником в ТОВ «Блок Майстер Україна», на утриманні одна малолітня дитина, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 30 вересня 2018 року біля 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні магазину «37 плюс», що по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_4 , підійшов до відділу продажу курток і обрав собі дві одиниці, одну з яких вирішив викрасти. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пройшов до примірочної кабінки, де в присутності ОСОБА_6 , незважаючи на прохання останнього припинити свої злочинні дії, вдягнув під свій одяг одну із курток марки «Nike» синьо-зеленого кольору вартістю 320 грн., після чого прослідував до виходу з магазину, вважаючи, що його дії залишились не поміченими продавцем ОСОБА_7 , однак остання почала вимагати від ОСОБА_5 повернути куртку. Після чого ОСОБА_5 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито продавцем, продовжив рішуче прямувати в сторону виходу із приміщення магазину, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину ОСОБА_5 був затриманий продавцем ОСОБА_7 та відвідувачем ОСОБА_8 , які зачинили на замок вхідні двері вказаного магазину.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, а саме у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

29 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: - обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину примирився з потерпілою; - обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України у виді штрафу у розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, який відповідно до ст.12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.2 КПК України, та просить затвердити угоду, оскільки примирилась із обвинуваченим і будь-яких претензій до нього не має.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечує.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч.7 ст.474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Узгоджена потерпілою і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання, обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, обставини, яка обтяжує покарання, суд дійшов висновку укладену між потерпілою і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Укладену 29 жовтня 2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку

без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6,7 статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: