Провадження № 11-кп/4820/94/19
Справа № 672/930/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 162 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Новоградівського міського суду Донецької області кримінальне провадження № 0000196 від 21 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 04.06.2014 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 162 КК України та призначено йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення зараховано у строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, починаючи з дня затримання 22.05.2018 року по 20.07.2018 року.

Скасовано арешт, накладений на шкіряну чоловічу сумочку чорного кольору, карту автошляхів України, маленькі ножиці, запальничку «Ліон» синього кольору, фігурну викрутку, щипці для манікюру, записну книжку в синій обгортці, дві монети номіналом по 50 коп., металевий карабін, міні батарейку, пальчиковий лазер, рукавичку білого кольору, рюкзак чорного кольору, викрутку плоску зелено-чорного кольору, викрутку хрестоподібну зелено-чорного кольору, стамеску з руків?ям червоно-чорного кольору, розвідний ключ, ліхтарик сірого кольору, ліхтарик чорного кольору марки «Poliсe», два упакування від робочих трикотажних рукавичок, згідно ухвали слідчого судді Городоцького районного суду від 24 травня 2018 року

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість проведених трасологічних експертиз в сумі 1430 грн.

За вироком суду, 21.05.2018 року близько 11 год. з метою проникнення та відшукання майна для подальшого викрадення з квартир та обернення його на свою користь, ОСОБА_7 приїхав з м. Хмельницького в м. Городок.

При цьому, ОСОБА_7 попередньо взяв із собою дві викрутки, стамеску та розвідний ключ, які він мав намір використати для проникнення в житло, а також рукавички, виготовлені з тканини, для уникнення залишення біологічних слідів при вчиненні злочинів.

Цього ж дня, близько 14.00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , вирішив проникнути та вчинити крадіжку з будь-якої квартири, в якій не було мешканців.

З цією метою ОСОБА_7 , зайшов у один з під`їздів вказаного житлового будинку, та для того, щоб уникнути викриття, одягнув на руки рукавички з тканини. Перебуваючи в під`їзді будинку ОСОБА_7 , маючи на меті незаконне проникнення до житла чи іншого володіння, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання та достовірно знаючи про право особи на недоторканість житла, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та іншого володіння особи, а також не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, за допомогою заздалегідь приготовлених допоміжних засобів - двох викруток та розвідного ключа, з прикладанням фізичної сили, зламав врізний замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на першому поверсі будинку і належить ОСОБА_8 .. Після цього, ОСОБА_7 незаконно проник у вказану вище квартиру, чим порушив право ОСОБА_8 на недоторканість її житла.

Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_7 помітив, що за ним з вулиці, через вікно, спостерігає невстановлена в ході слідства жінка, та, злякавшись викриття, припинив свої злочинні дії й покинув вказану квартиру.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла.

Непогоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати в частині призначення покарання у виді одного року обмеження волі і ухвалити новий вирок в цій частині, призначивши покарання у вигляді штрафу.

Вирок в частині призначеного покарання вважає надто суворим, оскільки судом не враховано того, що: матеріальних збитків він нікому не спричинив, потерпіла претензій до нього не має, від скоєння злочину відмовився в добровільному порядку, сприяв слідству, даний злочин не є тяжким, щиро розкаявся та просив винести вирок, призначивши покарання у виді штрафу. На даний час працює, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , виховує чотирьох дітей, вартість трасологічних експертиз в сумі 1430 грн. відшкодував. Крім того, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав, наведених у ній, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу, не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачене покарання за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян, - штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років. Або обмеженням волі на строк до трьох років.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. ст. 65, 69 КК України та роз`ясненням, що містяться у пунктах 1, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 із внесеними змінами Постановою Пленуму Верховного Суду від 12 червня 2009 року № 8 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував, що він є особою, яка раніше судима, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює.

Крім того, судом було враховано відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апелянта про те, що він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , має на утриманні чотирьох дітей та на даний час працює на увагу суду не заслуговують, оскільки у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вказаного. Надана апелянтом довідка ОСББ «Мир» від 19.11.2018 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 232), не підтверджує того, що діти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходяться на утриманні обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, відсутні докази на підтвердження відшкодування вартості трасологічних експертиз в сумі 1430 грн., що спростовує доводи апелянта про їх відшкодування.

Обставини, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, а саме: відсутність матеріальних збитків, претензій з боку потерпілої, відмова від скоєння злочину, сприяння слідству, щире каяття, - не є безумовними підставами для призначення йому покарання у виді штрафу.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Городоцького районного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

На неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4