Справа № 135/1438/17
Провадження № 1-в/135/27/19
УХВАЛА
іменем України

25.02.2019 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника органу пробації ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , захисника засудженого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області капітана внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 28.12.2017 засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.12.2017 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

16.01.2019 заступник начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 звернулася до суду з даним поданням, вимоги якого обґрунтовує тим, що закінчився іспитовий строк, протягом якого ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони, систематично з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації в м. Ладижин та надавав письмові пояснення стосовно своєї поведінки в побуті та громадських місцях, стосунків з родичами та сусідами. За місцем проживання характеризується посередньо. Відповідно довідки № 20, виданої КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради 04.01.2019 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в кабінеті «Довіра» КП «Ладижинська міська лікарня» на основі зразка крові №1972/214 від 16.11.2001, що містить антитіла до ВІЛ. ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога. За період іспитового строку ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 та ч. 1 ст. 178 КУпАП, а також відповідно до вимоги УІЗ ГУНП у Вінницькій області від 28.12.2018 йому пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України.

Враховуючи зазначене вище заступник начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майор внутрішньої служби ОСОБА_3 просила вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації ОСОБА_3 у судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у поданні.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, просив звільнити його від призначеного вироком суду покарання.

Захисник засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подання підтримала, просила звільнити ОСОБА_4 від призначеного вироком суду покарання, посилаючись на те, що останній довів своє виправлення, став на шлях виправлення, виконав обов`язки, покладені на нього вироком суду у повному обсязі. Окрім того, зазначила, що оскільки вина ОСОБА_4 належним чином не доведена, обвинувальний вирок по справі не винесений, іспитовий строк на даний час закінчився є всі підстави для задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення даного подання, вважає що підстав для звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку не має. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження відносно нього перебуває у Ладижинському міському суді Вінницької області на стадії судового розгляду. Окрім того, під час іспитового строку притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 та ч. 1 ст. 178 КУпАП. Вказані обставини у їх сукупності вказують на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, має стійкий нахил до скоєння правопорушень. Висновок органу пробації та сторони захисту щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки у тому числі відсутній обвинувальний вирок за злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, який ним вчинено в період іспитового строку є помилковими, суперечать нормам ст. 78 КК України, оскільки ними не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, матеріали особової справи №4/2018, заслухавши доводи представника органу пробації ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_6 , суд вважає, що дане подання не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 28.12.2017 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, з покладеними судом обов`язками відповідно до п. п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Згідно з матеріалами особової справи №4/2018, розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України надійшло до уповноваженого органу пробації м. Ладижин 31.01.2018. Цього ж числа ОСОБА_4 взятий на облік уповноваженого органу пробації.

Початок строку відбуття покарання 28.12.2017. Кінець строку 28.12.2018.

Відповідно до інформації Ладижинського ВП ГУНП у Вінницькій області за вихідним номером №34/205/02-2018 від 03.01.2019 відносно ОСОБА_4 винесено постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175 та ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В період іспитового строку ОСОБА_4 вчинив новий злочин за ч. 2 ст. 309 КК України, відомості про який внесено 01.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240. 22.01.2019 відносно ОСОБА_4 був складений обвинувальний акт та скерований до Ладижинського міського суду для судового розгляду по суті. Згідно з ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області про призначення судового розгляду від 19.02.2019 призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 27.02.2019 о 16 год. 00 хв щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. На даний час судове рішення по даній справі не прийнято.

Зазначені обставини також підтверджуються вимогою УІЗ ГУНП у Вінницькій області від 28.12.2018, з якої видно, що ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України.

Згідно з довідкою № 20, виданою КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради 04.01.2019 ОСОБА_4 знаходиться на обліку в кабінеті «Довіра» КП «Ладижинська міська лікарня» на основі зразка крові №1972/214 від 16.11.2001, що містить антитіла до ВІЛ. ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога.

Згідно з довідками-характеристиками, виданими виконкомом Ладижинської міської ради Вінницької області матеріали, що компрометують ОСОБА_4 відсутні.

З довідки нарколога № 21 від 08.01.2019 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога.

Довідкою психіатра стверджується, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не перебуває і за останні п`ять років за медичною допомогою не звертався.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст. 71, ст. 72 КК України.

Таким чином суд погоджується з позицією прокурора про те, що до розгляду кримінального провадження по суті, щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 309 КК України, що мав місце 31.10.2018, є неможливим вирішення питання про звільнення останнього від призначеного йому покарання за закінченням іспитового строку у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів не вчинення ним злочину у період іспитового строку.

Враховуючи вказане вище, суд вважає безпідставними доводи сторони захисту, щодо наявності підстав для звільнення засудженого від покарання, оскільки відсутній обвинувальний вирок за злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, який ним вчинено в період іспитового строку, оскільки вони є помилковими та такими, що суперечать нормам ст. 78 КК України.

Захистом не враховано те, що випробування засудженого в якості обов`язкових елементів серед інших включає обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового злочину, а не наявність обвинувального вироку.

Між тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушують такі загальні засади кримінального провадження, як законність та рівність перед законом і судом.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі ст. ст. 369 - 372, 376, п. 9 ч. 1 ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Тростянецького міськрайонного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Ладижинський міський суд.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено о 15 годині 25 лютого 2019 року.

Суддя