Справа № 159/1727/19
Провадження № 1-кп/159/219/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000343 від 20.02.2019 рокупро обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 11 лютого 2019 року, у другу половину доби, перебуваючи у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «HUAVEI Y5» (IMEI1 НОМЕР_1 ; IMEI2 НОМЕР_2 ), вартістю 3000 грн., з сім-картками операторів «Водафон» та «Київстар» без грошових коштів на рахунку, які для потерпілого не мають матеріальної цінності, та павербанком марки «hoco» J25A, вартістю 570 грн., належні ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому майнової шкоди на загальну суму 3570 грн.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 23 березня 2019 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений підтверджує факт вчинення крадіжки і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони угоди констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на суму 3570 грн. Потерпілий ОСОБА_4 констатує, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України. Сторони угоди підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений на речовий доказ відповідно до ухвали слідчого судді від 21.03.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі цього речового доказу в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 23 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000343, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного ) року не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.03.2019 року на павербанк чорного кольору марки «hoco» J25A, - скасувати.

Речовий доказ - павербанк чорного кольору марки «hoco» J25A, який передано на зберігання до камери схову Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1