Справа № 206/468/19
Провадження № 1-кс/206/121/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2019 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про призначення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, -
24.01.2019 слідчий ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про призначення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.
Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані, тим, що 28.11.2018 року до Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 про те, що 27.11.2018 року близько 16.35 год невстановлена особа шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні Самарського РВК по вул. 20-річчя Перемоги, 51 вчинила таємне викрадення майна, а саме, валізи з інструментами та упаковки плитки, що належить Самарському РВК. В ході досудового розслідування було встановлено особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також встановлено, що ОСОБА_5 з 07.04.2016 по 04.05.2016 року знаходився на лікуванні в КЗ «ДКПЛ» ДОР з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в наладок одночасного вживання алкоголю та амфітаміну. Абстинентний стан (синдром відміни) неускладнений. 23.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Під час досудового розслідування, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні амбулаторної судово- психіатричної експертизи для чого необхідні спеціальні знання, оскільки висновок експерта має істотне значення у кримінальному провадженні. В той же час слідчий просив задовольнити клопотання та призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу до проведення, якої залучити експертів-психіатрів КЗ «ДКПЛ» ДОР». На вирішення експерта поставити такі питання Чи страждає підозрюваний ОСОБА_5 будь-якою психічною хворобою або затримкою психічного розвитку? Якщо страждає, то чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними при вчиненні зазначеного кримінального правопорушення? Чи знаходився ОСОБА_5 в момент вчинення кримінального правопорушення у хворобливому стані та чи міг він усвідомлювати свої дії, керувати ними? Чи є ОСОБА_5 душевнохворим і чи має він потребу у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру? Для вирішення вищевказаних питань слідчий просив направити експертам ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд клопотання просив проводити без участі сторін кримінального провадження.
Дослідивши клопотання та вивчивши матеріали долучені до клопотання, доходжу висновку про необхідність повернути його слідчому з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 244 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання; 4) вид експертного дослідження, що необхідно провести, та перелік запитань, які необхідно поставити перед експертом.
До клопотання також додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
За змістом ч. 4 ст. 244 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог частини другої цієї статті, повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.
Відповідно по п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Положення ч. 3 ст. 242 КПК України наголошують на тому, що примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до частини 1 статті 509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
Відповідно до ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
Проаналізувавши зміст поданого клопотання, а також, матеріалів, які були подані в його обґрунтування, слідчим суддею встановлено, що слідчим в обґрунтуванні клопотання не зазначено підстави для проведення судово-психітаричної експертизи, передбачені ч.1 ст. 509 КПК України.
Також, слідчим суддею було встановлено, що слідчий у своєму клопотанні просить призначити проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи, посилаючись на вимоги ст. 242-244, водночас просить для вирішення питань направити експертам підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що передбачено згідно ч. 2 ст. 509 КПК України для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Однак слідчий просив розглянути клопотання без участі сторін кримінального провадження.
Крім цього, вирішуючи заявлене клопотання слідчий суддя бере до уваги правові позиції ЄСПЛ, відповідно до яких тримання особи у психіатричному закладі без достатніх на те підстав є позбавленням свободи у значенні підпункту е пункту 1 статті 5 Конвенції (п. 67 рішення від 05 червня 2014 року у справі Акопян проти України, п. 105 рішення від 17 квітня 2014 року по справі Руденко проти України. Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (пп. 71 і 74 рішення від 16 червня 2005 року у справі Шторк проти Німеччини).
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий не зазначив у клопотанні дійсний виклад обставин, якими мають обґрунтовуватися доводи даного клопотання про призначення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи та за наявними суперечливими відомостями у клопотанні не можливо однозначно визначити вид експертного дослідження, який слідчий просить призначити, тому клопотання підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242-244, 372, 376, 509 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про призначення проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_5 повернути слідчому.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1