Справа № 299/3742/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
26.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/302/19 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Виноградівського районного суду від 28.07.2018.

Цим вироком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Дротинці, мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватний підприємець, не одружений, не судимий, засуджений за ч.2 ст. 309 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням впродовж трирічного іспитового строку. На нього покладено обов`язки, передбачені п.п. 1 і 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено: стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 1 979 грн. 20 коп., речові докази знищити.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 у невстановлений час придбав 2041,6137 г (у перерахунку на суху речовину), тобто у великому розмірі, особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, обіг якого заборонено, зберігав за місцем проживання по АДРЕСА_2 для особистого вживання, без мети збуту, до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 22.09.2017: у пакеті на горищі будинку, у коробці в кімнаті прибудови та в сараї.
Окрім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що в червні 2017 року, отримав від невстановленої особи на зберігання рюкзак з 200 набоями калібру 7,62х39 мм, 32 набоями калібру 9х18 мм., 8 набоями калібру 7,65 мм. Br; 4 коробчастими магазинами до гвинтівки, без передбаченого законом дозволу помістив його до багажного відділення автомобіля марки «Фольксваген», номер кузова НОМЕР_1 , що знаходився в несправному стані на території дворогосподарства АДРЕСА_2 , та зберігав там до вилучення працівниками поліції 22.09.2017.
За цим обвинуваченням, кваліфікованим органом досудового розслідування за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне зберігання без мети збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 виправданий на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції, виправдовуючи ОСОБА_6 за ч.1 ст.263 КК України, безпідставно зробив висновок про відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення, через невстановлення умислу на зберігання бойових припасів. Посилається на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і вважає, що вони в своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України і призначити покарання за ч.2 ст. 309 КК України чотири роки позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України п`ять років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки і з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, доводи і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, пояснення прокурора на підтримання апеляційної скарги, заперечення проти них обвинуваченого, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення; а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 284 цього Кодексу, тобто, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 374 КПК України в мотивувальній частині виправдувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Суд першої інстанції виклав у вироку фактичні обставини кримінального правопорушення, які, згідно обвинувальному акту, вважає встановленими прокурор, визначену прокурором правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , у цій частині, проаналізував докази обвинувачення, зокрема ті, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, навів мотиви, з яких їх відкинув, а також підстави для виправдання обвинуваченого.

Доводи прокурора про неправильну оцінку судом першої інстанції показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 і необхідність врахування їх як доказів, котрі викривають ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, апеляційний суд відкидає, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, не визнав і пояснив, що автомобіль йому не належить, що про вміст багажника він не знав, а вперше його побачив під час обшуку, після того, як поліцейські виявили в ньому набої та інше, покликали його і стали розпитувати з цього приводу.

Відповідно до ч.3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Результати обшуку в багажному відділенні автомобіля що знаходився в несправному стані на території дворогосподарства, в тому числі виявлення в ньому набоїв, та висновок експерта щодо вилучених набоїв ніким з учасників судового провадження не заперечуються, не оспорюються, судом першої інстанції досліджені, у вироку вказані і сумніву не піддані, тому вимога прокурора про дослідження в судовому засіданні апеляційної інстанції протоколу обшуку від 22.09.2017 та висновку експерта № 1/469 від 19.10.2017 відхилена апеляційним судом, як позбавлена сенсу.
Вимога прокурора про прослуховування звукозапису судового засідання суду першої інстанції від 05.07.2018 апеляційним судом відхилена, як не вмотивована жодним доводом.
В матеріалах кримінального провадження наявні зафіксовані за допомогою технічних засобів допити свідківОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які одностайно твердили, що ОСОБА_6 під час обшуку говорив про належність сумки, в якій було виявлено набої, громадянину ОСОБА_16 . Всі вони досліджені в судовому засіданні в установленому законом порядку, їх зміст викладено у вироку. Про те, що показання цих свідків у вироку викладені неповно або перекручені, в апеляційній скарзі не стверджується. Суд дав їм оцінку в сукупності з іншими доказами, яку докладно обґрунтував з посиланням на приписи кримінального процесуального закону.

Зокрема, суд зазначив, що вказані свідки є працівниками поліції, які брали участь в обшуку, і що їх показання не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які брали участь у цьому ж обшуку в якості понятих. Окрім цього, показання вказаних свідків не дають достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_6 заздалегідь знав про вміст сумки, виявленої в багажнику. До того ж, прокурор не стверджує, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, або що він був позбавлений судом можливості допитати цих свідків чи задати їм запитання. І нарешті, прокурор не вправі стверджувати про встановлення факту отримання ОСОБА_6 сумки з набоями від громадянина ОСОБА_16 , оскільки такий факт ним самим встановлений не був і в обвинувальному акті не вказаний.

Отже, доводи прокурора викладених у вироку суджень не спростовують. Передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для скасування цього вироку апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.07.2018 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: