КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/252/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою повернути матеріали справи на новий судовий розгляд та зобов`язати районний суд розглянути його скаргу.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя неправомірно відмовився взяти скаргу до розгляду, що заборонено законодавством.
В судове засідання ОСОБА_8 не з`явився, хоча повідомлявся належним чином.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів провадження, у них відсутні відомості про отримання апелянтом копії ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, про те, як зазначив в апеляційній скарзі останній, копію оскаржуваної ухвали він отримав 14 грудня 2018 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_8 подав 18 грудня 2018 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.
Враховуючи, що ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу у строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України для оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді, підстави для вирішення питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження відсутні.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області.
Рішення слідчого судді вмотивоване тим, що відповідно до ч. 1 ст.36, ч. 5 ст.40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Вимоги заявлені в скарзі ОСОБА_6 знаходяться поза межами компетенції слідчого судді, оскільки не входять до переліку визначеного в ст. 303 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшовдо висновку, що подано скаргу, вимоги якої не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

З таким рішенням слідчого судді, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_8 , оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, яка не передбачена положеннями ст. 303 КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 подав скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, оскарження якої не передбачене положеннями ст. 303 КПК України, оскільки останнім заявлено вимоги які знаходиться поза межами компетенції слідчого судді, оскільки не входять до переліку визначеного в ст. 303 КПК України.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню належить до повноважень слідчого судді.
Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадій досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Зокрема, статтею 303 КПК України визначені конкретні види бездіяльності, дій слідчого чи прокурора, а також процесуальні рішення цих посадових осіб, які можуть бути оскаржені до слідчого судді.

Цей перелік є вичерпним, а тому будь-що інше, під час проведення досудового розслідування до слідчого судді не оскаржується, а відповідно до положень ч. 2 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що слідчий суддя неправомірно відмовився взяти скаргу до розгляду, оскільки це заборонено законодавством, то вони не ґрунтуються на вимогах закону, є безпідставними.
Оскільки переконливих аргументів, які б узгоджувалися з положеннями кримінального процесуального закону, на спростування таких висновків слідчого судді ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не встановлено, в матеріалах провадження не міститься даних про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування судового рішення, тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, -без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3