справа №176/783/19
провадження №1-кс/176/220/19
УХВАЛА
Іменем України

28 березня 2019 р. Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , судовому розпоряднику ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду клопотання заступника начальника СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, без освіти, непрацюючої, заміжньої, не маючої інвалідності, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_6 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2019 року о 14 годині 52 хвилини до чергової частини Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 26 березня 2019 року 14 годині 51 хвилини за адресою: АДРЕСА_2 , після того як до вказаного будинку заходило чотири жінки ромської національності було виявлено крадіжку грошових коштів на загальну суму 10000,00 грн., із яких 6000 грн. купюрами номіналом по 500 грн., решта суми купюрами по 200 грн., які знаходилися на ліжку під матрацом та належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даним фактом 26 березня 2019 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 26 березня 2019 року в період часу з 14 год. 00 хв. до 14 год. 40 хв., точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в місті Жовті Води разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили попередню в змову з метою викрадення будь-якого чужого майна. Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_2 де побачили на подвір`ї потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_9 звернувшись до неї попросила попити води.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, з корисних мотивів ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , за мовчазної згоди ОСОБА_8 зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 залишилась біля будинку спостерігати, щоб не було сторонніх осіб, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли до будинку слідом за ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_8 зайшла до ванної кімнати, для того, щоб набрати води, ОСОБА_9 вставши на порозі ванної кімнати перегородила вихід ОСОБА_8 , тим часом ОСОБА_10 скориставшись тим, що ОСОБА_8 не спостерігає за її діями оглянула зазначений будинок та виявивши в кімнаті на дивані під матрацом гроші в сумі 10000,0грн. таємно викрала їх.

Заволодівши грошима в сумі 10000,00 грн. належними ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 винесли їх з території вказаного домоволодіння та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, обернувши викрадені гроші на власну користь.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обставини вчинення ОСОБА_6 таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що мало місце 26 березня 2019 року приблизно о 14 год. 00 хв., в будинку АДРЕСА_2 , підтверджуються наступними зібраними в ході досудового розслідування доказами:

- протоком прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 березня 2019 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 26 лютого 2019 року домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено п`ять слідів пальців рук;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) грн. в кількості 12 штук, та купюри номіналом в 200 (двісті) грн. які видала ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. в кількості 9 штук, які видала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. в кількості 10 штук, які видала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14

26 березня 2019 року о 15 год. 00 хв. працівниками Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області фактично затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складено протокол про її затримання в порядку ст. 208 КПК України.

27 березня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

На підставі ст.63 Конституції України надати свідчення в якості підозрюваної ОСОБА_6 відмовилась.

Підозрюваною у вказаному кримінальному правопорушенні є: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, раніше не судима, малолітніх дітей на утримані не має.

У разі визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років.

Крім того той факт, що підозрювана ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушення не визнає, своїми показами намагається ввести слідство в оману, що свідчить в її діях факт перешкоджання кримінальному провадженню, тобто наявний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також враховуючи те, що ОСОБА_6 проживає на території м. Кривий Ріг та вчинила злочин на території м. Жовті Води Дніпропетровської області, офіційно не працевлаштована, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, підозрювана ОСОБА_6 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вище зазначених ризиків не можливо запобігти, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована, корисною працею не займається, не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави; з огляду на вищенаведене та приймаючи до уваги той факт, що підозрювана в чинила злочин на території м. Жовті Води де постійного місця проживання не має, не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених в ньому та просили застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник адвокат ОСОБА_7 , заперечували у задоволенні клопотання слідчого вказуючи на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Підозрювана також заперечила свою причетність до вчинення кримінального правопорушення за тих обставин на які вказував слідчий у даному клопотанні. Захисник, в свою чергу, акцентував увагу на порушенні органом досудового розслідування норм кримінального процесуального законодавства.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини.

Так, за загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Анологічна позиція Європейського суду з прав людини викладена у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року. Одночасно, у даному рішенні наголошується на тому, що підозра буде вважатися обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення (показання свідків, потерпілих, речові докази, протоколи слідчих дій тощо).

Із всього вище викладеного слідує, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

В судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, про яке іде мова в клопотанні підтверджується:

- протоком прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 березня 2019 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 26 лютого 2019 року домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено п`ять слідів пальців рук;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) грн. в кількості 12 штук, та купюри номіналом в 200 (двісті) грн. які видала ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. в кількості 9 штук, які видала ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом огляду грошових коштів купюрами номіналом по 200 (двісті) грн. в кількості 10 штук, які видала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливої причетності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Другою складовою підставою застосування запобіжних заходів, зокрема, тримання під вартою, є наявність ризиків, що дозволяють обґрунтовано вважати, що особа може перешкоджати здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення та ін.

Виходячи із аналізу правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У своєму клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, посилання органу досудового розслідування на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, фактично зводиться лише до невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення та намагання вести в оману слідство своїми показами.

Однак, слідчий суддя вважає дані доводи слідчого такими, що не співпадають із презумпцією невинуватості, закріпленою в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини принципом, а тому не вбачає за необхідне приймати їх до уваги.

Разом з тим, враховуючи той факт, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована та не займається корисною працею, слідчий суддя погоджується із наявністю ризику її переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Таким чином, у своєму клопотанні слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, слідчий суддя не вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен запобігти вказаному ризику.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 , згідно її паспортних даних та інших матеріалів клопотання, офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за можливе застосувати до останньої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За глибоким переконанням слідчого судді застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби є достатнім для уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.
Застосування зазначеного запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної наразі не встановлено.
Зважаючи на викладене, з метою не допущення мінімального ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 173, 176-178, 182-183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання заступника начальника СВ Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні №0000221, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, а саме з 12 години 00 хвилин до 09 години 00 хвилин наступного дня, з 28 березня 2019 року по 26 травня 2019 року включно, заборонивши залишати будинку АДРЕСА_1 у зазначений час, покласти на неї такі обов`язки:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 ;

-не відвідувати будь-які розважальні заклади;

-носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали направити до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для належного виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області ОСОБА_1