ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/982/19 Справа № 192/1944/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2012 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, запобіжний захід залишено у вигляді тримання під вартою, початок строку покарання рахувати з 28 квітня 2016 року.
Цим же вироком засудженому ОСОБА_6 було зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі з 28 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили. Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року стосовно ОСОБА_6 набрав законної сили 08 вересня 2016 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року засудженому ОСОБА_6 було правильно зараховано строк його попереднього ув`язнення у межах конкретного кримінального провадження з моменту застосування до останнього запобіжного заходу до набрання зазначеним вироком суду законної сили, а отже, будь-яких підстав для перерахунку строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_6 не встановлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить перерахувати йому строк попереднього ув`язнення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що його клопотання було розглянуто частково. 04 травня 2012 року його було засуджено Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на незрозумілий для засудженого строк, оскільки він вже відбував покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2011 року. Після звільнення умовно-достроково у 2014 році, в нього залишилась невідбута частина покарання, яка в подальшому вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року частково приєднана до покарання в порядку ст. 71 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а тому просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для ... участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції закону № 2046- VIII від 18 травня 2017 року - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України Про попереднє ув`язнення - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який … застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
З матеріалів провадження вбачається, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Міра запобіжного заходу залишена у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 28 квітня 2016 року. Зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 08 вересня 2016 року.
Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення, оскільки вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2016 року було правильно зараховано строк його попереднього ув`язнення у межах конкретного кримінального провадження з моменту застосування до останнього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, оскільки ч. 5 ст. 72 КК України передбачено зарахування строку попереднього ув`язнення в межах того самого провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Тому, зважаючи на доводи апелянта та заявлені ним вимоги, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 колегія суддів вважає такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: