Справа №485/631/19
Провадження № 1-в/485/46/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ВК ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області у режимі відеоконференції подання начальника державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шахтарськ Донецької області, українця, громадянина України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимого,
встановив:
ОСОБА_5 засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 23 березня 2016 року за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України, засудженому зараховано в строк відбування покарання термін його попереднього ув"язнення з 07.11.2015 року по дату набрання вироком законної сили (08.02.2017р.), з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
З 25 квітня 2017 року засуджений відбуває покарання у державній установі "Снігурівська виправна колонія (№5)".
Початок строку 07 листопада 2015 року, кінець строку 07 серпня 2021 року.
Станом на 10 травня 2019 року відбутий, з урахуванням зарахованого строку попереднього ув"язнення, засудженим строк покарання складає 4 роки 9 місяців 4 дні, невідбутий строк покарання складає 2 роки 2 місяці 27 днів.
18 квітня 2019 року адміністрація державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" за погодженням з спостережною комісією Снігурівської райдержадміністрації Миколаївської області звернулася до суду з поданням, в якому просить розглянути питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, як такого, що довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
В судовому засіданні представник установи наполягав на задоволенні подання, стверджуючи, що засуджений виправився та заслуговує на дострокове звільнення.
Засуджений подання підтримав.
Прокурор вважав подання передчасним та просив у його задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд прийшов до наступного.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», рішення про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд враховує поведінку засудженого протягом всього строку відбування покарання.
Згідно матеріалів подання та особової справи ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, та маючи непогашену судимість знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, за яким реально відбув незначну частину призначеного покарання; раніше звільнявся судом умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 3 місяці 21 день, однак довіри держави не виправдав, знову вчинив аналогічний злочин.
Як вбачається з характеристики державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" від 16 квітня 2019 року за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно. На виробництві установи не працевлаштований. Працевлаштований старшим днювальним відділення, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. 27.10.2017 року, 05.04.2018 та 10.10.2018 р. отримав заохочення, два останніх за сумлінне ставлення до праці. 18.07.2017 року допустив стягнення, яке виражалось у невиході на поіменну перевірку та грубим поводженням до адміністрації установи, за що отримав догану начальника установи. Стягнення хоча й було знято достроково за виконання разових доручень за жовтень 2017 року., однак свідчить про неготовність засудженого у повній мірі до правослухняної поведінки. Отримані засудженим два заохочення у квітні та у жовтні 2018 року, тобто у строк наближений до пільги, свідчить про намагання засудженого звільнитися з місць позбавлення волі, а не про його виправлення. У 2019 році засуджений заохочень не отримав.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Враховуючи наведене, зважаючи на характер вчиненого засудженим злочину, попередні судимості, реально відбутий термін покарання, поведінку засудженого під час відбування покарання, допущення порушення режиму утримання, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав стверджувати, що ОСОБА_5 за час відбування покарання став на шлях виправлення, а тому його клопотання є передчасним й задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.81 КК України, ст.537,539 КПК України, суд, -
постановив:
Подання державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення в Миколаївський апеляційний суд через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя