ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-п/818/233/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_1 ,

- суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

- при секретарі ОСОБА_4 ,

- за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
- захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
-обвинуваченого - ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду м. Харкова клопотання Генерального прокурора України ОСОБА_15 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України з одного суду до іншого,-

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційний суд Харківської області з клопотанням звернувся Генеральний прокурор про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України з одного суду до іншого.
Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження разом з письмовими запереченнями захисників, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В клопотанні Генерального прокурора України йде мова про те, що 16.10.2018р. в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане кримінальне провадження. Підготовче судове засідання вперше було призначено на 12.11.2018р., проте в подальшому воно переносилось на 06.12.2018р., 31.01.2019р. та на 22.03.2019р.

Таким чином на протязі 4 місяців Дзержинський районний суд м. Харкова фактично ще не провів підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні.

З повідомлення Дзержинського районного суду м. Харкова вбачається, що ухвалою цього суду від 17.10.2018р. підготовче судове засідання було призначено на 22.10.2018р., у зв`язку із перебуванням судді ОСОБА_21 , яка входить до складу колегії суддів, у нарадчій кімнаті по іншій кримінальній справі, крім того до суду з`явився лише один захисник тому воно було відкладене на 12.11.2018р..

12.11.2018р. відкладено до 06.12.2018р., у зв`язку із надходженням клопотання захисника адвоката ОСОБА_12 про відкладення судового засідання. 06.12.2018р. відкладено до 31.01.2019р., у зв`язку із надходженням клопотання захисника адвоката ОСОБА_22 про відкладення судового засідання.

Судове засідання, призначене на 31.01.2019р. знято з розгляду, у зв`язку із находженням судді у відпустці.
Наступне судове засідання призначено на 22.03.2019р.
Таким чином колегією суддів встановлено, що двічі справа відкладалась за клопотанням сторони захисту і двічі з об`єктивних причин, що склались у роботі суду, і ці обставини не співпадають з тими, що наводить Генеральний прокурор у своєму клопотанні.
Так, у клопотанні вказано, що вперше судове засідання було призначено 12.11.2018р., проте фактично - 22.10.2018р. і призначення відбувалось не 3 рази, а 4.

За загальними статистичними показниками навантаження на суддів Дзержинського районного суду м. Харкова, за період 13.08.2018р. 13.02.2019р., середня кількість розглянутих справ на одного суддю склала 902 справи (матеріали), середня кількість розглянутих справ та матеріалів, що перебували на розгляді в звітній період в розрахунок на одного суддю склала 1496, середня тривалість розгляду справ (днів) 81, відсоток справ та матеріалів, загальний термін проходження яких триває понад один рік 18,2.

З повідомлення ТУ ДСА України у Харківській області вбачається, що середньомісячне надходження всіх справ та матеріалів у 2018р. на одного суддю Дзержинського районного суду м. Харкова склало 1599 справ (матеріалів), середня кількість розглянутих справ на одного суддю склала 1782 справи (матеріали), середня кількість розглянутих справ та матеріалів, що перебували на розгляді в звітній період в розрахунок на одного суддю склала 2300.

Згідно ч.1 ст.34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття.

Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у ст.6 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вчиненні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Delcourt v.Belgium» визначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У п.18 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Міласі проти Італії» суд наголосив: «Конвенція наклала на договірні сторони зобов`язання організовувати свої правові системи таким чином, щоб дати можливість судам реалізувати ст.6 Конвенції». Суд зауважив, що держава не відповідає за затримку розгляду справ, у зв`язку з надмірним накопиченням справ у судах, якщо державні органи оперативно вжили всіх ефективних заходів для виправлення такої ситуації. Згідно п.34 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Сілін проти України» це завдання у тому числі і національних судів в організації проведення провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним.

З огляду на вищенаведені правові позиції Європейського Суду, які згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, колегія суддів приходить до висновку про компетентність розгляду заявленого Генеральним прокурором клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого з посиланням на надмірне навантаження конкретного суду.

Разом з цим відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Звідси, ті статистичні дані які отримані судом від Дзержинського районного суду м. Харкова, Харківського апеляційного суду та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області для перевірки доводів Генерального прокурора викладених у клопотанні, розглядаються колегією суддів як створення необхідних умов, оскільки сама по собі ця інформація не може бути використана, а ні на користь обвинувачення, а ні захисту від нього.

Аналіз правових положень регламентуючих порядок та строки розгляду клопотань про зміну підсудності закріплених ст.34 КПК України переконують, колегію суддів у правильності своїх вищенаведених висновків.

Не погоджується колегія суддів і з доводами захисників, що вказані статистичні дані не відображені в оригіналах документах так як на а.с.91-96 є і оригінали.

Крім того, аналогічні за змістом дані долучені судом, до матеріалів провадження за клопотанням самих захисників.

Проте, оцінюючи зібрану інформацію щодо завантаженості Дзержинського районного суду м. Харкова колегія суддів приходить до висновку, що вона суттєво не відрізняється від завантаженості решті судів м. Харкова.

Так, згідно довідки (а.с.84) загальне навантаження на одного суддю у місяць більше у Київському та Червонозаводському районних судах м. Харкова, а в Комінтернівському та Московському майже таке саме як і в Дзержинському.

Отже, обставини, на які посилається Генеральний прокурор не знаходять свого підтвердження статистичними даними відображеними у довідках, які представлені в матеріалах провадження.

Той факт, що справа за чотири місяці перебування в провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова чотири рази призначалась, також не свідчить про надмірну завантаженість цього суду, враховуючи фактичну штатну численність суддів у районних судах міста здатних здійснювати правосуддя.

У п.116 справи «Вергельський проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів. В іншій справі п.71 у справі «Іванов проти України» Європейський Суд з прав людини вказав, що обвинувачений у кримінальній справі розраховує на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю і що положення ст.6 покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинувачуваної особи в стані невизначеності щодо своєї долі.

Отже, з урахуванням позиції більшості захисників, які висказались категорично проти направлення кримінального провадження до іншого суду, що свідчить про відсутність тривалого перебування обвинувачуваних у стані невизначеності за їх самим переконанням, а також приймаючи до уваги, що доводи викладені в клопотанні не знайшли свого підтвердження підчас судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання Генерального прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання Генерального прокурора України ОСОБА_15 про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190 КК України з одного суду до іншого - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді