ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 192/2413/18
Провадження № 1-в/201/224/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, неодружений, до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , котрий на теперішній час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21», -

Раніше судимого:

-26.12.2008 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186, ч.2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-30.04.2010 року Петропалівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2, 296 ч.4, 70, 75, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

-13.01.2012 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст. 289 ч.2, 71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 06.08.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 25 днів.

-13.03.2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 13.01.2012 року і до відбуття призначено 1 рік 7 місяців позбавлення волі.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

засуджений (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія № 21», про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_3 просив суд задовольнити його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він за період відбування покарання в місяцях позбавлення волі характеризується добре, має заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, підтримує зв`язки з рідними, глибоко розкаюється, крім того в нього на волі залишилися мати та батько, які є особами похилого віку та потребують його допомоги. В нього є гарантоване місце роботи.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого пославшись на необґрунтованість такого клопотання з огляду на те, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а отже не зробив для себе належних висновків від своєї протиправної поведінки.

Представник виправної колонії у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, клопотання засудженого не підтримав.

Вислухавши думки учасників судового провадження, а також дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до таких правових висновків.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як зазначено у довідці по особовій справі засудженого ОСОБА_3 на даний час відбув 3/4 частини строку покарання.

При цьому, згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_3 : за період перебування у слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

Працевлаштований нічним днювальним відділення СПС № 10. За час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень не маж, має 2 заохочення. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в виховних заходах установи та диференційного виховного впливу, підтримую зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання посилки.

Також судом враховано те, що ОСОБА_3 вже неодноразово був засуджений за вчинення тяжких злочинів та був звільнений від відбування покарання умовно-достроково, про те знову вчинив злочин, що характеризує засудженого як особу, яка схильна до систематичної злочинної діяльності, а вказана поведінка, на думку суду, свідчить про відсутність належних висновків у засудженого щодо своєї поведінки.

Слід звернути увагу, що посилання засудженого на відсутність у нього порушень режиму утримання під час перебування в колонії, судом враховано, але, згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази вважає, що встановлені обставини не вказують на позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, а отже, на даний час засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним, при цьому лише сам факт того, що останній фактично відбув 1/2 призначеного покарання не може свідчити про його виправлення та наявність підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 82 КК України, ст. ст. 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали буде проголошено 01.04.2019 року о 10-30 годині.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1