Справа № 344/5742/19
Провадження № 1-кс/344/3163/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000009 від 14.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000009 за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою вчинення контрабанди прекурсорів, їх незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин та інших злочинів, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини буде складно, оскільки це потребує довготривалої підготовки, завчасно зорганізував у внутрішньо стійке об`єднання свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і його приятеля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які поділяли його наміри (задуми), а роль керівника організованої групи залишив за собою, чим створив та очолив організовану злочинну групу. При цьому він планував і організовував скоєння злочинів, детально розподілив між учасниками групи функції та ролі, яких вони відповідно до єдиного, відомого усім учасникам групи, плану дотримувалися під час вчинення злочинів і які у взаємозв`язку були направлені на виконання об`єктивної сторони цих злочинів, а також координував їх дії.

Так, згідно єдиного злочинного задуму відомого усім учасникам групи, діючи умисно, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен був організувати переміщення прекурсорів на територію України з приховуванням від митного контролю, їх незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою подальшого їх використання для виробництва психотропних речовин, проінструктувати інших учасник організованої групи щодо заходів конспірації та порядку дій на випадок виявлення їх незаконної діяльності.

У свою чергу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , згідно відведених їм функцій та ролей, на виконання спільного злочинного плану, повинні були безпосередньо отримати через службу доставки міжнародне відправлення із вмістом прекурсору, доставити його до місця виготовлення психотропної речовини, придбати обладнання та засоби для подальшого виготовлення психотропної речовини.

Так, за невстановлених досудовим слідством обставин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізовуючи спільний злочинний план, організував переміщення з Китаю в Україну міжнародного експрес відправлення TNT150630713 на адресу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 30.01.19 року на території ЗМК ЦСС ТОВ «ТНТ Україна» в зоні митного контролю ВМО №2 митного посту «Спеціалізований» Київської митниці ДФС під час митного огляду міжнародного експрес відправлення TNT150630713, яке надійшло з Китаю від Hebei Aicheng Co., Ltd, Hebei China, Shijiazhuang-qiaoxi, China, 050091, на ім`я ОСОБА_4 на адресу: АДРЕСА_1 , у ньому виявлено 5 профольгованих пакетів прямокутної форми з вмістом порошкоподібної речовини жовтого кольору в кожному пакеті.

Відповідно до міжнародної експрес накладної TNT150630713 переміщувана в міжнародному експрес-відправленні речовина жовтого кольору задекларована як «Sodium tripolyphosphate».

Згідно висновку Департаменту податкових та митних експертиз ДФС №151 від 08.02.19 в результаті проведених досліджень, у складі всіх наданих зразків порошкоподібної речовини виявлено фенілнітропропен, який згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (із змінами і доповненнями), віднесений до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю (Таблиця ІV Список №1). Маси брутто зразків №№1-5 на момент початку досліджень становили 1006,06 г, 1004,45 г, 1005,06 г, 1007,08 г, 1005,54 г відповідно.

Таким чином, 30.01.19 прекурсори, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, а саме фенілнітропропен, переміщувалися через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, а саме з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товару (ч.1 ст.483 МК України).

Після цього, 19.02.19 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний задум, згідно заздалегідь розподілених ролей, спільно прибули до пункту видачі ТНТ за адресою: м. Івано-Франківськ, вул.Польова, 4а, каб. 207, де ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав від представника служби «TNT» міжнародне експрес відправлення TNT150630713.

Після цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , разом перевезли вказане міжнародне експрес відправлення у невідомому напрямку.

28.03.2019, під час обшуків за місцями проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і гаражних приміщень, які ними використовувались для спільної незаконної діяльності, виявлено та вилучено особисті телефони співучасників із інформацією щодо обставин вчинення злочинів, скляні колби й інше лабораторне приладдя, аркуші паперу із рукописними написами переліку засобів, обладнання, хімічних формул, які можуть бути використані для виготовлення психотропних речовин, автомобілі «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 та яким згідно довіреності користується ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також інші речі і документи, які підтверджують обставини вчинення злочинів організованою групою.

Згідно ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У даному випадку, згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , володіє на праві власності автомобілем «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 та на праві користування автомобілем «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_6 .

Наразі арешт вказаного майна автомобілів «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 та «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_2 , - необхідно здійснити у зв`язку з тим, що його незастосування може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Наразі кримінальними правопорушеннями шкоди не завдано, проте санкцією ч. 3 ст. 305 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна та санкцією ч. 3 ст. 311 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна. Саме цей факт у сукупності з вище вказаними об`єктивно існуючими обставинами та ризиками необхідно врахувати при застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий належить на праві власності ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 .

Також ОСОБА_4 на підставі довіреності від 04.01.2010 року користується автомобілем марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 .

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а також уникнення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, вважаю, що клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, що належить на праві власності та користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 305 КК України, ч. 3 ст. 311 КК України, із забороною розпоряджатися ним, а саме:

- транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Corsa» д.н.з. НОМЕР_1 , колір білий.;

- транспортний засіб - автомобіль марки «Opel Vektra» д.н.з. НОМЕР_2 , колір білий.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1