Справа № 367/8668/18
Провадження по справі № 1-кп/367/195/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001870 від 19.09.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівська Рубежівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 18.09.2018 року о 11 год. 00 хв., проходячи повз будинок № 39 по вул. Крупській в смт. Ворзель Київської області, під парканом вказаного будинку виявив на землі поліетиленовий згорток, в якому знаходились пігулки, «метадон». Після цього, ОСОБА_5 , впевнившись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом метадоном, маючи умисел на незаконне його придбання та зберігання, без мети збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, підібрав вищевказаний згорток із землі руками. Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено метадон, масою 0,124г, для власного вживання без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що придбане ним є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено метадон, маса якого в речовині становить 0,124г, помістив вказаний згорток до правої кишені спортивних брюк, в які був одягнений, таким чином, незаконно почав зберігати його при собі для власного вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
21.11.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю і беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 21.11.2018р., укладену між його підзахисним та прокурором, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена обвинуваченим у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, викладеного в обвинувальному акті.
Суд, дослідивши угоду про визнання винуватості, матеріали кримінального провадження, вислухавши доводи учасників розгляду, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згоду підозрюваного, обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає, що при узгодженні в угоді про визнання винуватості міри покарання ОСОБА_5 у виді 2 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, сторонами було враховано особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшує покарання, якою є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Крім того, судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом у підготовчому судовому засіданні також встановлено, що укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 21.11.2018 року та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд не застосовує.
Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертизи № 11-2/6471 у сумі 1573,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2018 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001870 від 19.09.2018 року між прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 суд не застосовує.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три) гривні 00 копійок за проведення експертизи.

Речові докази по кримінальному провадженню спец.пакет № 0019422, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Ірпінського ВП ГУНП в Київській області - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1