Справа № 202/2937/19
Провадження № 1-кс/202/4932/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
8 травня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 , заборонивши розпоряджатися та користуватися ним.
Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000712 від 28.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Так, 27.04.2019 року за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 1П працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору. Під час перевірки було встановлено, що з вищевказаним державним номером автомобіль марки "MERSEDES-BENS 220" не зареєстрований. В подальшому під час огляду зазначеного транспортного засобу було виявлено механічну заміну VIN: НОМЕР_2 .
Вказує, що наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 може бути предметом злочинного посягання.
Підставою для арешту автомобіля згідно ст. 170 КПК України є те, що вищевказаний автомобіль є предметом кримінально-протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом внаслідок незаконного заволодіння транспортним засобом.
Метою арешту є забезпечення збереження автомобіля як речового доказу у незмінному стані, уникнення його реалізації або відчуження в інший спосіб.
У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000712 від 28.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Зокрема, як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 27.04.2019 року під час огляду автомобіля "MERSEDES BENS" номерний знак НОМЕР_1 було виявлено зміну номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 30 квітня 2019 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).

За приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до частини третьою статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вирішуючи питання про накладення арешту на автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження та користування ним, слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, даних щодо незаконності придбання ОСОБА_5 вказаного автомобіля матеріали клопотання не містять.

Більш того, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, зазначений автомобіль вже вилучався у кримінальному провадженні № 0001216 від 10.07.2018 року, яке в подальшому постановою заступника начальника СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 16.11.2018 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують накладення арешту на автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження та користування ним, оскільки слідчим не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня, що може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
На переконання слідчого судді, в даному випадку істотні причини для утримання автомобіля марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 шляхом накладення на нього арешту та заборони власнику цього майна розпоряджатися та користуватися ним відсутні, оскільки будь-яких об`єктивних даних, що незастосування арешту автомобіля призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, матеріали клопотання не містять.

Отже, заборона розпоряджатися та користуватися автомобілем може негативно позначитися на правах власника цього майна.

За таких обставин, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Повернути автомобіль марки "MERSEDES BENS 220" номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) разом із технічним паспортом та ключами особі, в якої він був вилучений, - ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Строк складання та оголошення повного тексту ухвали відповідно до частини 2 статті 376 КПК України о 09-00 годині 10 травня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1