Справа №152/800/18
Провадження №1-кп/127/625/18
У Х В А Л А

22 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
колегіально у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2018 р. за № 0000194 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив відвід суддям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що існують об`єктивні обставини, які дають підстави для сумніву в об`єктивності та неупередженості суддів. Зокрема, ухвалою суду від 25.10.2018 року було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово. Клопотання прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 про об`єднання кримінальних проваджень та клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою судом не розглянуті. Крім того, 20.11.2018 року суд безпідставно задовольнив заяву обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про відвід прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 при вирішенні заяви прокурора про відвід суддів поклалися на розсуд суду.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_9 .
Що стосується ухвали суду від 25.10.2018 року, на яку посилається прокурор у заяві про відвід суддям, згідно якої було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та задоволено клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт цілодобово, суд зазначає, що в даній ухвалі судом наведено обґрунтування позиції суду щодо задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Що стосується посилання прокурора у заяві про відвід суддів на те, що клопотання прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 про об`єднання кримінальних проваджень та клопотання прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою судом не розглянуті, та 20.11.2018 року суд безпідставно задовольнив заяву обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника про відвід прокурора у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , суд зазначає таке.

На час розгляду даної заяви прокурора про відвід суддів, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 187 Кримінального кодексу України не об`єднане з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а тому посилання на процесуальні рішення суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 не можуть бути підставою для відводу суддів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 .
Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень статтей 75-76 Кримінального процесуального кодексу України процесуальні рішення суду у кримінальному провадженні постановленні за результатами розгляду клопотань сторін, не є підставою для відводу суддів.

Тобто, процесуальні дії судді, з якими не погоджується сторона кримінального провадження внаслідок їх суб`єктивного сприйняття, не є такими даними, що викликають сумнів у неупередженості судді.

Заява прокурора про відвід суддів фактично зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями суду у кримінальному провадженні.
Згідно положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Fey v. Austria», рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Wettstein v. Switzerland», заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Pullar v. the United Kingdom», рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає висловлені прокурором доводи щодо відводу суддів такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 75 КПК України.

При розгляді заяви прокурора про відвід суддів не встановлено наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та унеможливлювали б ухвалення об`єктивного судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява прокурора про відвід суддів не підлягає задоволенню, оскільки обставини, зазначені у заяві про відвід, не є обставинами, що відповідно до ст. 75 КПК України виключають участь суддів у судовому розгляді кримінального провадження або можуть викликати сумнів у неупередженості суддів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про відвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_10