Справа № 738/1026/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/192/19
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 8 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Чернігівської області, Щорського району, с. Хотуничі, громадянки України, заміжньої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України;

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Частково задоволено позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнуто на її користь з обвинуваченої ОСОБА_8 6465 грн. 31 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, в задоволенні решти позову відмовлено.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду були подані апеляційні скарги, в яких:

- адвокат ОСОБА_7 у поданій ним апеляційній скарзі просить змінити вирок суду та перекваліфікувати дії його підзахисної з ч. 1 ст. 115 на ч. 2 ст. 121 КК України призначивши більш м`яке покарання. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вирок місцевого суду є необ`єктивним і помилковим в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України та ґрунтується на необ`єктивних висновках судово-медичної експертизи № 55, згідно якої для утворення складного перелому черепу у потерпілої ОСОБА_10 достатньо двох травматичних впливів тупого предмету в праву тім`яно-потиличну ділянку. Апелянт вважає помилковим твердження судово-медичного експерта ОСОБА_11 про те, що нібито було не менше двох ударів по голові потерпілої, оскільки, на його думку, експертом не було досліджено жодного травмуючого предмету для визначення механізму тілесного ушкодження і з матеріалів кримінального провадження вбачається, зокрема, з протоколу слідчого експерименту, рапортів працівників поліції, письмово повідомлення із Менської ЦРЛ та ін., що потерпілій було завдано лише один удар по голові.

Вважає, що під час досудового розслідування та в суді першої інстанції було необґрунтовано відхилено клопотання сторони захисту про призначення комісійної судово-медичної експертизи, а тому просить в ході апеляційного розгляду призначити таку експертизу для встановлення обставин заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та комісійну судово-психологічну експертизу обвинуваченої ОСОБА_8 для встановлення обставини, чи знаходилася обвинувачена в стані сильного душевного хвилювання, викликаного діями потерпілої. Крім того, апелянт вважає, що при визначенні міри покарання не було враховано в якості обставин, що пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, яке не було залучене органами обвинувачення; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; вчинення обвинуваченою злочину в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілої; наявність у ОСОБА_8 двох малолітніх дітей та матері похилого віку.

- обвинувачена ОСОБА_8 у поданій нею апеляційній скарзі ставить аналогічні вимоги, зазначеним в апеляційній скарзі захисника та наводить такі ж самі доводи на їх обґрунтування, щодо перекваліфікації її дій.

Суд першої інстанції встановив, що 08 травня 2018 року, близько 10 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою протиправного заподіяння смерті, умисно нанесла цеглиною не менше 2 ударів в ділянку голови останньої, у результаті чого ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до реанімаційного відділення КЗОЗ «Менська ЦРЛ».

У результаті отриманих тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , о 14 год. 30 хв., померла у реанімаційному відділенні КЗОЗ «Менська ЦРЛ».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 26 червня 2018 року, у ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран правої тім`яної та правої тім`яно-потиличної ділянок, крововиливу в шкірно - м`язевий лоскут даної ділянки голови, багатоуламкових вдавлених переломів склепіння черепа з переходом на основу черепа, субарахноїдальних крововиливів головного мозку правої скроневої, тім`яної та потиличної долей, забою головного мозку даних ділянок. Вказані тілесні ушкодження в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок набряку головного мозку, що став наслідком внутрішньочерепної травми.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених вище підстав, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Зокрема, суд першої інстанції свої висновки про винуватість ОСОБА_8 обґрунтував показаннями: самої обвинуваченої, яка пояснила, що 8 травня 2018 року, коли вона перебувала у господарстві ОСОБА_10 , остання почала її ображати і кинулася на неї із сапою та порубала шльопанець і ногу. Після цього вона під воротами взяла цеглину і з відстані 1,5 метри кинула вбік бабусі. Вона не цілилися і не хотіла вбивати потерпілу. Через страх вона пішла у дровник. Потім прибігли сусіди, зачинили її у дровнику до приїзду поліції;

- потерпілої ОСОБА_9 , згідно показань якої ОСОБА_10 була її рідною бабусею по батьку. В телефонних розмовах остання казала, що її сусідка ОСОБА_8 зловживає спиртним. 09 травня 2018, в денний час, коли вона приїхала до м. Мена, в розмові з сусідами вона дізналася, що напередодні вони почули крик бабусі і прибігли у двір, остання лежала на землі в калюжі крові. Вона була ще жива, але без свідомості;

- свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні місцевого суду пояснила, що мешкає приблизно на відстані 50 метрів від господарства померлої ОСОБА_10 08 травня 2018 року вона почула крик зі сторони господарства потерпілої. В цей час до неї додому прибіг ОСОБА_13 , сказав щось сталося і побіг в напрямку будинку ОСОБА_10 . Коли вона прибігла до господарства потерпілої, то побачила, що остання лежала на землі в калюжі крові поруч з дровником. В цей час ОСОБА_13 тримав двері дровника і казав, щоб вона викликала поліцію та швидку, що вона і зробила. Коли приїхала поліція, то вона бачила, як з дровника виводили ОСОБА_8

- свідка ОСОБА_13 з показань якого слідує, що 08 травня 2018 року, він почув крики ОСОБА_10 , пішов в напрямку її господарства, щоб подивитися, що сталося. З собою покликав сусідку ОСОБА_12 . Коли він зайшов у двір потерпілої, то ОСОБА_10 лежала на землі біля дровнику, у неї була розсічена голова та була кров. Він почув, як у дровнику щось шкрябнуло. Коли він заглянув в середину дровника, то побачив ОСОБА_8 , яка відразу ж почала казати, що не чіпала потерпілої. На обвинуваченій були короткі лосини зеленого кольору. Він зачинив двері дровника, щоб обвинувачена нікуди не пішла. Вона намагалася вибити скло у дровнику, але він не дав обвинуваченій цього зробити. На той момент коли він прийшов до господарства потерпілої, то ніяких сторонніх осіб та предметів, включаючи сапу у дворі та поруч з потерпілою не було;

- свідка ОСОБА_14 , який працює слідчим СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області і в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що під час огляду місця події ним вилучалися всі предмети, які знаходилися найближче до тіла потерпілої. Підстав вилучати сапу, яка знаходилася за парканом в палісаднику на відстані 20 25 метрів від потерпілої ОСОБА_10 у нього не було, оскільки вона не відносилася до справи. Під час слідчого експерименту з участю обвинуваченої ОСОБА_8 , остання повідомила, що потерпіла її вдарила сапою, але підстав вважати, що так трапилося не було;

- експерта ОСОБА_11 , який працює завідуючим Менського МРВ СМЕ і згідно показань якого, за його присутності слідчий проводив огляд трупу покійної ОСОБА_10 , а він проводив судово медичну експертизу трупу. Для експертизи був наданий труп ОСОБА_10 та оригінал медичної картки стаціонарного хворого, в якій було зазначено, що під час огляду потерпілої при надходженні її до лікарні була виявлена одна рана, було проведене первісне хірургічне оброблення цієї рани, рана була ушита і накладена пов`язка. В такому вигляді потерпіла поступила до моргу та була оглянута за його присутності слідчим. Надалі була проведена судово - медична експертиза і в ході дослідження була виявлена в тім`яно - потиличній ділянці голови справа ще одна рана, яка була під темно - коричневими кірками засохлої крові, тому вказана рана і не була виявлена лікарями в лікарні. Під час проведення експертизи на черепі покійної були виявлені два уламкових переломи, що мають пірамідальну форму з зануренням верхівки піраміди в середини черепу. Такі переломи можуть бути нанесені предметами з обмежувальною поверхнею пірамідальної форми, яким може бути кут цеглини. Оскільки таких переломів два, вони схожі між собою, кожному з них відповідає окрема рана, тому потерпілій було нанесено не менше двох ударів. Він виключає можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 за обставин, на які вказує обвинувачена ОСОБА_8 , тобто, від одноразового кидання цеглини в область голови потерпілої;

Встановлені судом обставин щодо винуватості обвинуваченої, крім вище наведених показань, також підтверджується даними, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі огляду місця події з фототаблицею від 08 травня 2018 року, згідно якого господарство потерпілої, розташоване за адресою АДРЕСА_1 по периметру огороджене парканом, вхід на територію здійснюється через металеву хвіртку, на землі поруч з дверима дровнику виявлені плями бурого кольору схожі на кров та хустка білого кольору з плямами бурого кольору, поруч з жилим будинком в полісаднику відгородженому парканом, на землі лежать: жіноча кофта, відро, сапа, чашка;

- протоколі додаткового огляду місця події із застосуванням відеозапису від 08 травня 2018 року, в ході якого зафіксовано, що у дворі даного господарства мається хвіртка у паркані, що веде до полісаднику, в якому скопаний грунт, на якому лежить сапа, під стіною дровнику наявні два шматки цегли червоного кольору та третій, що є частиною одного з двох шматків, перед дверима в сарай на землі виявлені плями бурого кольору, під стіною сараю виявлена пластина металевого завісу, в приміщенні дровнику наявне вікно;

- листі ТВО головного лікаря КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» від 08 травня 2018 року, з якого слідує, що потерпіла ОСОБА_10 поступила 08 травня 2018 року, об 11 год. 00 хв., до приймально діагностичного відділення з діагнозом: тяжка відкрита черепно мозкова травма, відкритий перелом скроневої, тім`яної та потиличної кісток, забій головного мозку, внутрішньо мозкова кровотеча;

- протоколі огляду речей з фототаблицею від 08 травня 2018 року, в ході якого слідчим в присутності понятих був проведений огляд предметів одягу обвинуваченої ОСОБА_8 : лосин жіночих салатового кольору, на лівій лицевій стороні від низу на відстані близько 7 см мається пляма круглої форми бурого кольору; пара жіночих гумових шльопанців салатового кольору, на поверхні яких маються плями бурого кольору та лівий шльопанець має зверху пошкодження;

- виписці КЗОЗ «Менська центральна районна лікарня» № 37 від 08 травня 2018 року, з якої слідує, що станом на вказану дату обвинувачена ОСОБА_8 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (гостра алкогольна інтоксикація);

- протоколі проведення слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_13 , із застосування відеофіксації від 09 травня 2018 року, згідно якого дослідницьким шляхом встановлено, що час між тим, як свідок побачив біля господарства потерпілої обвинувачену ОСОБА_8 та криком потерпілої складає 1 хв. 30 секунд;

- протоколі проведення слідчого експерименту з участю підозрюваної ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_7 , із застосування відеофіксації від 14 травня 2018 року, в ході якого остання пояснила на місці, що 08 травня 2018 року потерпіла почала ображати її і вдарила гострою частиною сапи по правій нозі. Це її розлютило, вона взяла цеглину і кинула вбік потерпілої ОСОБА_10 , яка впала на землю і почала кричати. Вона злякалася і сховалася в дровнику. На крик потерпілої прибігли сусіди;

- висновку судово-психіатричного експерта № 280 від 25 травня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними на цей час; за своїм психічним станом на теперішній час вона може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення;

- висновку судово-психіатричного експерта № 281 від 25 травня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності;

- висновку експерта № 268 від 08 червня 2018 року, з якого слідує, що в слідах на лосинах, гумових шльопанцях, змивах з поверхні тіла, вилучених у ОСОБА_8 виявлена кров, яка може походити від потерпілої ОСОБА_10 ;

- висновку експерта № 28 від 22 червня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді чотирьох ран в ділянці правої гомілки, які могли утворитися 08 травня 2018 року від дії тупого предмету та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; вказані тілесні ушкодження знаходяться в зоні досяжності власних рук;

- висновку експерта № 55 від 26 червня 2018 року, з якого вбачається, що смерть потерпілої ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок набряку головного мозку, що став наслідком внутрішньочерепної травми, яка підтверджується ушкодженнями, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; для утворення тілесних ушкоджень достатньо двох травматичних впливів тупого предмету в праву тім`яно потиличну ділянку; тілесні ушкодження виникли 08 травня 2018 року та могли утворитися від дії тупого предмету з тригранним кутом, яким в даному випадку може бути кут цеглини; тілесні ушкодження не могли утворитися в результаті падіння з прискоренням на тверду поверхню або ж на поверхню з виступаючими предметами; в разі надання їй своєчасної медичної допомоги прогноз для життя потерпілої є сумнівний.

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_8 наполягала, що лише кинула з відстані 1,5 метри цеглину в сторону потерпілої і не била останню двічі по голові.

Зазначеним показанням обвинуваченої суд першої інстанції дав належну оцінку у взаємозв`язку з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що вони не узгоджуються з фактичними обставинами справи і з таким висновком суду погоджується колегія суддів, оскільки вказані твердження сторони захисту спростовується наступним.

Згідно висновку експерта № 55 від 26 червня 2018 року на черепі потерпілої ОСОБА_15 були виявлені два уламкових переломи пірамідальної форми, які виникли від дії двох травматичних впливів. Експерт ОСОБА_11 в судовому засіданні місцевого суду, доповнюючи та роз`яснюючи цей висновок, на підставі науково медичних аргументів категорично відкинув можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 за обставин, на які вказує обвинувачена ОСОБА_8 , тобто, від одноразового кидання в голову потерпілої цеглини.

Крім того, знаходячись на відстані 1,5 метри від потерпілої ОСОБА_10 та кидаючи в неї цеглину, на предмети одягу та тіло обвинуваченої ОСОБА_8 не могла потрапити кров потерпілої, яка за висновком експерта № 268 від 08 червня 2018 року яка була виявлена в слідах на лосинах, гумових шльопанцях та на поверхні тіла ОСОБА_8 і за вказаним висновком кров потерпілої в такому обсязі могла потрапити на обвинувачену ОСОБА_8 лише при їх близькому контактуванні, тобто, при нанесенні ударів цеглиною по голові ОСОБА_10 .

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційних скаргах, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Також, суд дотримався вимог ст. 10 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом. Клопотання сторін кримінального провадження вирішені судом у відповідності до вимог КПК України.

Посилання сторони захисту в апеляційних скаргах на розбіжності між кількістю ран у потерпілої зафіксованих в ряді процесуальних документів та висновку експерта колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки лише при детальному експертному дослідженні в рамках судово медичної експертизи експертом ОСОБА_11 друга рана була виявлена і знайшла свій детальний опис у відповідному висновку експерта.

Відносно доводів обвинуваченої, що потерпіла ОСОБА_10 у власному дворі почала наносити їй, ОСОБА_8 , удари сапою спростовується тим, що відповідно до протоколу огляду місця події від 8 травня 2018 року та додаткового протоколу огляду місця події від 8 травня 2018 року сапа була виявлена за парканом в садку на відстані, зі слів свідка ОСОБА_14 , 20-25 метрів. І в разі достовірності пояснень обвинуваченої сапа знаходилася б поруч з тілом ОСОБА_10 . Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 безпосередньо перед отриманням тілесних ушкоджень потерпілою бачили, як остання працювала в садку із сапою, де вона в подальшому і була виявлена працівниками поліції, які прибули на місце події через короткий проміжок часу.

Тому колегія суддів не виключає можливість отримання обвинуваченою ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень напередодні вказаних подій з власної необережності або під час спроби переховування в дровнику де вона перебувала до приїзду правоохоронних органів, та за показаннями ОСОБА_13 намагалася вилізти через вікно.

Позицію та доводи сторони захисту, що кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинила в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілої колегія суддів не може визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Слід зазначити, що сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко і бурхливо, та певною мірою здатність особи усвідомлювати свої дії і керувати ними. Фізіологічний афект не розглядається як медичний критерій неосудності, оскільки не є видом іншого хворобливого стану психіки.

Встановлення реальної можливості спричинення тим чи іншим насильством, як і тяжкою образою, стану сильного душевного хвилювання є питанням факту, яке повинно вирішуватись з урахуванням всіх обставин справи (характеру дій потерпілого, особливостей психічного стану винного, характеру відносин потерпілого з винним, обстановки, за якої застосовувалося насильство, тощо) і за вище встановлених обставин, стверджувати, що потерпіла ОСОБА_10 неправомірно застосовувала насильство по відношенню до потерпілої у колегії суддів відсутні будь які підстави. Крім того, як би потерпіла ОСОБА_10 влаштувала сварку з обвинуваченою та лаялася на неї, то це б неминуче почули свідки, які мешкають поруч, але вони лише чули крик потерпілої від болю, що також спростовує цю позицію сторони захисту.

З огляду на кількість нанесених ударів в життєво важливий орган, їх локалізацію, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_8 були направлені саме на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_10 .

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а її дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При обранні обвинуваченій ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, але не притягувалася до кримінальної відповідальності, її сімейний та майновий стан, стан здоров`я, що вона перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку з алкоголізмом, відсутності обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання - вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку та вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання є достатнім і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченої та ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення.

Доводи апелянта адвоката ОСОБА_7 , що місцевим судом не було враховано ряд обставини, які на його думку є такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки посилання на стан її сильного душевного хвилювання був спростований в ході апеляційного розгляду та не знайшов свого підтвердження, а щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та посилання на ненадання стороною обвинувачення з`явленням із зізнанням, колегія суддів не може визнати такими, що пом`якшують покарання з огляду на пояснення самої обвинуваченої, яка лише частково визнала вину і в матеріалах кримінального провадження не має жодного підтвердження факту її щирого каяття або сприяння в розкритті злочину з огляду на те, що вона була затримана на місці його вчинення.

Відносно доводів про необхідність врахувати, в якості пом`якшуючих покарання обставин, наявність у обвинуваченої двох малолітніх дітей та матері похилого віку, колегія суддів також не може визнати обґрунтованими, оскільки за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_8 притягувалася до адміністративної відповідальності через погрози на адресу малолітніх дітей, її чоловік звернувся до голови комісії з питань захисту прав дитини при Менській райдержадміністрації з заявою про надання висновку про доцільність позбавлення обвинуваченої батьківських прав стосовно її малолітніх дітей і за висновком органу опіки та піклування - Менської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27 квітня 2018 року є доцільним позбавити обвинувачену ОСОБА_8 батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_8 неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.. 178 КУпАП, тобто за появу в громадських місцях в нетверезому стані, а також за іншими статтями КУпАП, а тому стверджувати, що наявність на утриманні дітей та матері похилого віку є обставинами, що пом`якшують покарання, колегія суддів не може.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4