Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/677/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, що звернувся з клопотанням ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_4 в порядку вимог ч.2,3 ст.206 КПК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою в порядку вимог ч.2,3 ст.206 КПК України. В заяві просить звільнити ОСОБА_4 з-під варти з зали суду.

В судовому засіданні ОСОБА_4 просив заяву задоволити в повному обсязі. Зазначив, що вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси не набрав законної сили, а отже ОСОБА_4 не може утримуватись під вартою. Додав, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчився 21.01.2019 року згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.11.2018 року по справі № 711/7955/16-к.

Прокурор зазначив, що у вироці Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.01.2019 року зазначено, що до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Вимогами статті 206 КПК України передбачено, що, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов?язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Надана до суду заява ОСОБА_4 ґрунтується на засадах, викладених в ст. 206 КПК України, тому, слідчий суддя здійснює розгляд вказаної заяви, керуючись вимогами саме цієї статті, норми якої прямо стосуються випадків, коли на момент розгляду заяви на незаконне утримання особи під вартою, ця особа продовжує незаконно утримуватись під вартою.

Однак, як встановлено слідчим суддею, вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 січня 2019 року визнано ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання: за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком шість років. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком сім років. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.01.2019 року. Зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_4 період з 19.06.2016 по 04.01.2019 відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

У вказаному вище вироці зазначено, що до набрання вироком законної сили залишити підсудному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи, а тому слідчий суддя вважає, що заява необґрунтована і задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні заяви, слідчий суддя також керується тим, що норми чинного КПК України не передбачають повноважень слідчого судді визнати тримання під вартою особи до набрання вироком суду законної сили - незаконним, а вказують на можливість зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав затриманої особи або звільнити її за певних обставин.

Згідно ст.4 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Так, суддя, під час розгляду заяви, поданої у порядку ст.206 КПК України не вправі давати правову оцінку процесуальним рішенням суду, перебирати на себе права та обов`язки судів, також це стосується і надання оцінки законності винесеного вироку.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки на даний час ОСОБА_4 позбавлений свободи відповідно до судового рішення, то підстав для звільнення його з під варти слідчим суддею не вбачається.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.206,309,372,376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 в порядку вимог ч. 2, 3 ст. 206 КПК України відмовити в повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текс ухвали виговлено та проголошено 25.01.2019 року о 14 год. 30 хв.
Слідчий суддя: ОСОБА_1