Справа №336/3196/18
Провадження 1-кп/336/161/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001721 від 18.05.2018, який надійшов до суду на підставі обвинувального акту, складеного відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, отримав неповну середню освіту, не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , інших учасників кримінального провадження: потерпілої ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018, приблизно о 08-30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з приміщення літньої кухні, яка розташована на території подвір`я за вище вказаною адресою, таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: колосник чавунний, вартість якого складає 142 гривні 50 копійок, а також, кільця чавунних конфорок від чавунної плити у кількості 3 одиниць, вартість яких складає 120 гривень 00 копійок. Викрадене майно ОСОБА_3 в подальшому збув ОСОБА_7 за грошові кошти у сумі 250,00 гривень. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 262,50 гривень.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив, що при викладених в обвинувальному акті обставинах, а саме 17.05.2018, приблизно о 08-30 з літньої кухні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки за ним ніхто не спостерігав, викрав речі потерпілої: колосник з чавуну, три кільця чавунних конфорок від плити. Викрадене майно продав. Показав, що злочин вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки не працює. Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) при вище викладених обставинах повністю доведена та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, яке згідно з нормою ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Також, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за станом здоров`я відповідно до матеріалів кримінального провадження на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працевлаштований.

Досудова доповідь у кримінальному провадженні не готувалась.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин справи, пом`якшуючих вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставин, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, на мінімальний строк, встановлений санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

На переконання суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинений злочин, що визначаються ст. 69 КК України, судом не встановлено. Визначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та розгляду справи в суді не застосовувався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Інші заходи забезпечення у кримінальному провадженні, що потребують розгляду суду при ухваленні судового рішення, не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Матеріальну шкоду потерпілій відшкодовано у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази колосник чавунний, три чавунних кільця від конфорок від чавунної плити, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити їй за приналежністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1