УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005121 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно, мотивуючи це наступним.
Слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0005121 від 11.12.2018 зареєстрованого за фактом: 10.12.2018 близько 15 год. 00 хв. за адресою м. Житомир вул. Слобідська, 35 було виявлено автомобіль марки "Citroen" білого кольору з д. н. з. НОМЕР_1 , в якому частково знищені номера кузова
10.12.2018 року за вищезазначеною адресою, працівниками слідчого відділу Житомирського ВП, в ході огляду місця події, було вилучено автомобіль марки "Citroen Relay» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , що належить по свідоцтву про реєстрації ТХ ОСОБА_5 . Крім того, за кермом вказаного автомобіля знаходився на той час гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому власник автомобіля через Житомирське ОРЕВ УДАІ надав тимчасове реєстраційний талон НОМЕР_3 для керування вказаним автомобілем, який дійсний до 08.04.2020 року. В ході огляду місця події працівниками Житомирського ВП, було ними виявлено те, що ідентифікаційний номер авто стерті частково, лише видно останні 6 цифр ( НОМЕР_4 ). Відповідно, щодо вказаного автомобіля проводились можливо зварювальні роботи та інші дії з метою зміни ідентифікаційного номеру кузова, та у зв`язку з чим було вилучено даний автомобіль для в подальшого проведення експертизи з метою встановлення всі обставин.
В ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної події, необхідно провести експертне дослідження, зокрема: судову експертизу дослідження транспортних засобів автомобіля "Citroen Relay» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , та технічну експертизу документів свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб автомобіль "Citroen Relay» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_2 , був вилучений до майданчику тимчасового утримання що знаходиться в м. Житомир вул. Слобідська, 35, і відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном.
Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вказаному транспортному засобі та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього засобу, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно отримати висновок призначеної експертизи, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на указаний транспортний засіб, з метою недопущення його відчуження, розпорядження та користування.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 та особа, яка ним користується ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося у силу ч. 4 ст. 107 КПК України, якою передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частино 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, яка його подала не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Частиною 2 цієї статті визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на те, що у клопотанні слідчим не доведено, що дане майно може бути використано як доказу у кримінальному провадженні та не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, слідчим суддею не встановлена наявність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що накладення арешту на майно може мати негативні наслідки для власника майна та особи яка ним користується, яка зумовлена обмеженням права власності на майно, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт вказаного у клопотанні майна.
Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005121 від 11.12.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: