УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 643/20474/15-к
провадження № 51-8622ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року в межах кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ленінабад, Республіки Таджикистан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Суть питання
За вироком Московського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати постановлені у кримінальному проваджені судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду захисник ОСОБА_5 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постановлені у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_4 судові рішення й призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 24 жовтня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Захиснику було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
При цьому Верховний Суд, серед іншого, звернув увагу захисника на тому, що доводи його касаційної скарги містили посилання на неповноту судового розгляду та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Перевіривши повторно подану захисником ОСОБА_5 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник вказані в ухвалі касаційного суду від 24 жовтня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, при повторному зверненні до суду касаційної інстанції, захисник ОСОБА_5 , порушуючи питання про скасування ухвали апеляційного суду, якою вирок місцевого суду щодо його підзахисного залишено без змін, обмежився лише формальними вказівками про невідповідність ухвали цього суду вимогам кримінального процесуального законодавства.
При цьому, захисник так і не навів доводів на обґрунтування незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги обвинуваченого.
Також, обмежившись загальними фразами ОСОБА_5 так і не конкретизував, яких саме порушень допустився апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 в апеляційному порядку. Зокрема, захисник не зазначив у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого апеляційним судом судового рішення та чому їх (ці порушення) слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
Разом з тим, при повторному зверненні до касаційного суду, захисник знову посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та не погоджується з наданою судами оцінкою доказам що, як указував Верховний Суд, у силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, указуючи на неправильне застосування апеляційним судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 5 ст. 72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) щодо незарахування ОСОБА_4 у строк покарання терміну попереднього ув`язнення із 17 січня 2015 року по 21 серпня 2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, захисник не обґрунтовує, чому вказане питання не може бути вирішено в порядку, передбаченому ст. 537 КПК, з урахуванням того, що вирішення цього питання не порушувалося стороною захисту перед судом апеляційної інстанції.
Верховний Суд повторно зауважує, що суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки захисник не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3