22.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/1545/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003946 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має на утримані двох неповнолітніх дітей 2008 та 2013 років народження, проживаючий: АДРЕСА_1 , зареєстрованому: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 12.07.2017 року близько 16 годин 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався заднім ходом в Новокодацькому (Ленінському) районі, м. Дніпра на пл. Новокодацькій. Під час руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, не переконався в тому, що своїм маневром не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочавши рух заднім ходом, в районі будинку № 7 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка знаходилась позаду автомобіля «Opel Vivaro» на його смузі руху. В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої травми грудної клітини з переломами 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го, 9-го та 10-го ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії з явищами лівостороннього пневмотораксу, масивного синця лівої половини грудної клітини; хребтової травми з компресійним переломом тіла 1-го поперекового хребця без неврологічної симптоматики; закритої травми тазу з лінійними переломами лоних кісток праворуч та ліворуч, перелому тіла крижі праворуч з задовільним стоянням уламків, масивних синців кульшових областей праворуч та ліворуч; численних масивних синців верхніх та нижніх кінцівок, саден стоп та гомілок, які відносяться, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4192е від 18.12.2017, до тяжких тілесних ушкоджень. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, які свідчать: п. 10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»,-

невиконання яких, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 6/10.1/1231 від 15.01.2018, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_3 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

22 листопада 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, за умови якої ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризується з позитивної сторони. Враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (тяжкий злочин), особу обвинуваченого, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вважають за можливе призначити покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у два роки.

Обвинувачений розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, підстави та порядок оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному та касаційному порядку підозрюваному роз`яснені та зрозумілі.

Під час судового засідання ОСОБА_3 пояснив, що дійсно скоїв даний злочин, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Зазначив, що з прокурором, у присутності захисника, уклав угоду про визнання винуватості, яку він підтримав та просив затвердити. Йому зрозуміло, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення: мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені КПК України йому зрозумілі, так само як і характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив суд затвердити угоду.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, зазначив, що вона не суперечить вимогам КПК та інтересам обвинуваченого, укладалася у його присутності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди, про що надала відповідну заяву.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості з покаранням, яке визначено в угоді.

Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілого, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що угода укладена добровільно, без будь-якого примусу чи погроз; її умови не суперечать вимогам Кримінального кодексу України та Кримінально-процесуального кодексу України; правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена правильно; матеріалами кримінальним провадженням доводяться фактичні обставини визнання винуватості обвинуваченого; обвинувачений підозрюється у вчинені тяжкого злочину; обвинувачений раніше не судимий, характеризуються позитивно.

Дії ОСОБА_3 , що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Жодної з підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає угоду такою, що підлягає затвердженню.

Крім того, вирішуючи питання щодо позову потерпілої ОСОБА_5 до ТОВ «Містокомбуд», третя особа обвинувачений ОСОБА_3 про стягнення 4845,49 грн. матеріальної шкоди, 250 000 грн. моральної шкоди, суд враховуючи, що потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від підтримання позовних вимог, у зв`язку з повним відшкодуванням завданим злочином шкоди, вважає можливим прийняти відмову потерпілої ОСОБА_5 від позову та закрити провадження по вищезазначеній позовній заяві, оскільки зазначена відмова від позову не порушує законі права та інтереси сторін кримінального провадження та інших осіб і не суперечить діючому законодавству України.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову автотехнічну експертизу №6/10.1/1231 від 15.01.2018 року, витрати на яку складають 1 144,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду у кримінальному провадженні №0003946 про визнання винуватості, укладену 22 листопада 2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 листопада 2018 року покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк у два роки .

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривень 00 копійок витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №6/10.1/1231 від 15.01.2018 року.

Прийняти від потерпілої ОСОБА_5 відмову від позову, закрити провадження за позовною заявою ОСОБА_5 до ТОВ «Містокомбуд», третя особа обвинувачений ОСОБА_3 про стягнення 4845,49 грн. матеріальної шкоди, 250 000 грн. моральної шкоди.

Зняти арешт з автомобіля «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2017 року.

Речові докази, якими були визнані рентген знімки у кількості 9 штук вважати повернутими потерпілій ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1