Провадження №1-кп/639/165/19
Справа №639/4782/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001141 від 20.06.2018 року у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 12.06.2018 року о 23 год. 50 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння на дитячому майданчику поблизу чотириповерхового житлового будинку №83-А по Григорівському шосе м. Харкова, став ініціатором словесного конфлікту з раніше незнайомою йому ОСОБА_6 . Саме в той час ОСОБА_5 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_6 будь-якого ступеня тяжкості на ґрунті раптово виниклих з останньою неприязних відносин. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , нехтуючи тієї обставиною, що його злочинні дії спрямовані у відношенні жінки, використовуючи свою фізичну перевагу над нею, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , завдавши їй фізичного болю. Від отриманого удару вона впала на землю. В подальшому ОСОБА_5 , вважаючи, що виконав всі дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , припинив побиття останньої та з місця скоєння злочину зник. В результаті злочинного діяння ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження: садно і синці на обличчі, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком експерта №09-2855/2018 від 22.08.2018 року.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, наніс удар кулаком в обличчя потерпілої ОСОБА_6 . Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті та кваліфікацію злочину не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими не подавали.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі, з`ясувавши правильність розуміння сторонами цих обставин.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце реєстрації та мешкання, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є: вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп*яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та враховує роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_5 його відношення до скоєного злочину та вважає, необхідним призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, що на переконання суду є необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., що складає 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1