ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 177/2041/18
Провадження № 1-кп/210/355/19

"14" березня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
представник потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000614 за яким обвинувачується:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, українець, громадянин України, з загальною середньою освітою, не одруженому, не працюючому, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не маючому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на обліку як військовозобов`язаний не перебуває, місце реєстрації відсутнє, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий: 15.01.2010 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.121 КК України до 5 років та 6 місяців позбавлення воли, звільнився 10.06.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014;

13.01.2016 року Криворізьким районним судом м.Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, ст.75 КК України на 2 роки.

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У першій декаді вересня 2018 року (більш точної дати скоєння злочину в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), але не пізніше 13.09.2018 року, близько 17.30 годин, ОСОБА_4 , побачив на бетонних стовпах муляжі зовнішніх камер відеоспостереження, біля залізничного переїзду 124 км ПК8, що є територією обслуговування Данилівської сільської ради, Криворізького району, Дніпропетровської області та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, в той же день, близько 21.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків ОСОБА_4 , перебуваючи біля вищевказаного залізничного переїзду, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, шляхом вільного доступу, за допомогою дерев`яної палки, яку знайшов у лісосмузі поблизу вищевказаного переїзду, збив на землю муляжі зовнішніх камер відеоспостереження в кількості 2 штук, вартістю 175, 75 гривень за одну одиницю, назагальну суму 351,50 гривень, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3985 від 26.10.2018 року, які належать ПАТ «Укрзалізниця» РФ «Придніпровська залізниця» в особі СП «Криворізька дистанція колії», після чого поклав до поліетиленового пакету, який приніс із собою, тобто таємно викрав муляжі зовнішніх камер відеоспостереження.

Після чого, ОСОБА_7 утримуючи при собі вищевказане майно з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ПАТ «Укрзалізниця» РФ «Придніпровська залізниця» в особі СП «Криворізька дистанція колії» матеріальну шкоду на загальну суму 351,50гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв даний злочин при вказаних обставинах.

У нього було скрутне матеріальне становище, тому вирішив вкрасти камери та продати, але продати не зміг.

Потім одну камеру десь загубив, іншу віддав співробітникам поліції.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний злочин є злочином середньої тяжкості, але обвинувачений добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Збитки відшкодовано частково шляхом повернення викраденого.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, не знаходиться на обліку лікарів нарколога і психіатра за місцем мешкання. За місцем проживання характеризується негативно ( т.1, а.с.54-65).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначення більш м`якого виду покарання суд вважає недоцільним, оскільки доходить до висновку, що воно не буде відповідати ступеню суспільної небезпеки та особі обвинуваченого.

Разом з тим, враховуючи обставини скоєння та тяжкість даного злочину, особу та поведінку обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, суд вважає можливим призначити покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, оскільки доходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Обов`язки, покладені на обвинуваченого впродовж іспитового строку, суд визначає згідно ст.76 КК України.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

-муляж відеокамери(передано на зберігання представнику власника т.1 а.с.51) залишити власнику.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта відсутні

Захід забезпечення кримінального провадження не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 1 (один) рік, якщо він протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п.1,2 ч.1, п.1 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися в орган пробації для реєстрації.

Речові докази: муляж відеокамери (передано на зберігання представнику власника т.1 а.с.51) залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1