УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000821, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290КК України,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, у якому просить частково скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2018 року на автомобіль "KIA OPIRUS", номерний знак НОМЕР_1 , шляхом надання дозволу на користування вказаним транспортним засобом, яке умотивоване тим, що станом на даний час експертиза у кримінальному провадженні №0000821 від 22.09.2018р. не проведена, заявник має намір направити належний йому автомобіль до Науково-дослідного Бюро судових експертиз «Сантадор» для проведення інженерної транспортної експертизи комплексного дослідження транспортного засобу, для проведення якої йому потрібна можливість користування автомобілем.
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні та додатково пояснив, що вказаний автомобіль використовується ним для роботи.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд клопотання проводити без його участі, та у заяві вказав, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки відносно автомобіля не проведені всі необхідні слідчі дії, зокрема не проведена судова автотехнічна експертиза, та заявник проживає у м. Києві, тому повернення йому автомобіля унеможливить проведення експертизи.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що Житомирським РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000821, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР на підставі того, що до чергової частини Житомирського районного відділення поліції 21.09.2018 року, близько 18 год. 00 хв. надійшов рапорт слідчого Житомирського РВП ОСОБА_4 про те, що 19.09.2018 року о 17 год. 10 хв. за адресою: Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська 1-а, під час огляду автомобіля марки "Кіа опірус", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 , виявлено ознаки зміни ідентифікаційного номеру кузова. Згідно акту огляду транспортного засобу та реєстраційних документів від 21.09.2018 року виявлено зміни ідентифікаційного номеру кузова (поблизу номерної панелі наявні зварні шви характерні не заводському способу приєднання деталей кузова). Згідно договору купівлі-продажу 6976/18/003629 власником автомобіля марки "Кіа опірус", д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2018 року накладено арешт на транспортний засіб "KIA OPIRUS " номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та тимчасово позбавлено ОСОБА_3 та інших користувачів можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Підставою накладення арешту стала необхідність забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слід зазначити, що слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Осільким слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 підозра про вчинення злочину не оголошена, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що підставю арешту майна стало збереження речових доказів, та враховуючи, що з автомобілем не проведено всі необхідні слідчі дії, тому слідчий суддя вбачає за можливе задовольнити клопотання та частково скасувати арешт автомобіля, а саме в частині обмеження правомочності власника щодо користування майном.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Частково скасувати арешт накладений на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 04.10.2018 року на транспортний засіб "KIA OPIRUS " номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , в частині позбавлення ОСОБА_5 можливості користуватися вказаним майном.
Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або розпорядження з транспортним засобом марки "KIA OPIRUS " номерний знак НОМЕР_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до транспортного засобу "KIA OPIRUS " номерний знак НОМЕР_1 у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошено 19.12.2018 року о 9-00 год.

Слідчий суддя