ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4149/19
провадження № 1-кс/753/1642/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_4 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007339 від 21.08.2018 за ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_4 за погоджненням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження, вказує, що у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0007339, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2018, за ознаками злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися.
Слідчий суддя, враховуючи вимогич. 1 ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності цих осіб.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками УПН ГУНП у м. Києві під час здійснення оперативно-розшукової діяльності викрито протиправну діяльність осіб, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які займаються незаконним перевезенням, незаконним зберіганням з метою збуту та незаконним збутом наркотичного засобу - метадон на території Дарницького району та інших районів м. Києва безконтактним шляхом.

Крім того, 24.02.2019 в період часу з 17 год. 01 хв. до 17 год. 26 хв., під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено наступні речі, а саме: пластикова банківська карта «UKRSIBBANK» з номером НОМЕР_1 ; пластикова банківська карта «Райфайзен банк Аваль» з номером НОМЕР_2 ; пластикові вкладиші до сім-карт з зазначенням номерів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; три банківські квитанції з терміналів «Приват-Банк»; паперовий листок з записами; мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Lifecell»; пластикова банківська карта «UKRSIBBANK» з номером НОМЕР_5 ; пластикова банківська карта «A-Банк» з номером НОМЕР_6 ; дві пластикові банківські карти «Приват-Банк» з номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ; пластиковий вкладиш до сім-карти з зазначенням номеру НОМЕР_9 .

Постановою від 25.02.2019 відповідно до ст. 98 КПК України вищевказане майно визнано речовим доказом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також для збереження речових доказів дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління національної поліції України в місті Києві ОСОБА_4 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0007339 від 21.08.2018 за ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: пластикову банківську карту «UKRSIBBANK» з номером НОМЕР_1 , пластикову банківську карту «Райфайзен банк Аваль» з номером НОМЕР_2 , пластикові вкладиші до сім-карт з зазначенням номерів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , три банківські квитанції з терміналів «Приват-Банк», паперовий листок з записами, мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Lifecell», пластикову банківська карта «UKRSIBBANK» з номером НОМЕР_5 , пластикову банківська карту «A-Банк» з номером НОМЕР_6 , дві пластикові банківські карти «Приват-Банк» з номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , пластиковий вкладиш до сім-карти з зазначенням номеру НОМЕР_9 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1