УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника ТОВ «Інтерфлот» адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Інтерфлот» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004101 від 28 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Представник ТОВ «Інтерфлот» адвокат ОСОБА_3 01 листопада 2018 року звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004101 від 28 грудня 2016 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: печатку з пристроєм для проставлення відбитків ТОВ «Інтерфлот», печатку ТОВ «Інтерфлот» квадратної форми, чекові книжки ТОВ «Інтерфлот», які були вилучені 28 листопада 2017 року, під час проведення обшуку в цілісному майновому комплексі, загальною площею 6220, 9 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 106.
Представник заявника посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, оскільки в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року про накладення арешту на вказане майно зазначено, що арешт накладений слідчим суддею з метою запобігання приховування чи знищення інформації, що може бути використана як доказ під час досудового розслідування.

Також в клопотанні зазначено, що вилучені предмети не мають відношення до кримінального провадження №0004101 від 28 грудня 2016 року. Окрім того, кримінальне провадження №0004101 від 28 грудня 2016 року, не здійснюється щодо ТОВ «Інтерфлот», жодній службовій особі товариства підозру йому не оголошували, жодним процесуальним статусом у вказаному кримінальному провадженні ТОВ «Інтерфлот» не наділене, жодного відношення до №0004101 від 28 грудня 2016 року вилучені печатки та чекова книжка не має, арешт на майно ТОВ «Інтерфлот» було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому застосуванні заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник ТОВ «Інтерфлот» адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.

Слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_4 в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0004101, не з`явився, однак направив на адресу суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Крім того, зазначив, що в ході досудового розслідування не отримано доказів причетності ТОВ «Інтерфлот» та посадових осіб до протиправної діяльності, просив рішення прийняти на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника «Інтерфлот» адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004101 від 28 грудня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.110-2, ч.2 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_4 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: печатку з пристроєм для проставлення відбитків ТОВ «Інтерфлот», печатку ТОВ «Інтерфлот» квадратної форми, чекові книжки ТОВ «Інтерфлот», які були вилучені 28 листопада 2017 року, під час проведення обшуку в цілісному майновому комплексі, загальною площею 6220, 9 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 106.
Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004101 від 28 грудня 2016 року триває, у вказаному кримінальному провадженні жодній службовій особі ТОВ «Інтерфлот», про підозру не повідомлено. Разом з тим, ТОВ «Інтерфлот» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, не встановлено причетності ТОВ «Інтерфлот», його службових осіб, до вчинення злочину за викладених у клопотанні органу досудового розслідування обставин.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що майно, яке було вилучене в ході обшуку 28 листопада 2017 року, не має відношення до кримінального провадження №0004101 від 28 грудня 2016 року, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ТОВ «Інтерфлот» належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки представником ТОВ «Інтерфлот» адвокатом ОСОБА_3 доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими та воно підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Інтерфлот» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004101 від 28 грудня 2016 року задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004101 від 28 грудня 2016 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, а саме на: печатку з пристроєм для проставлення відбитків ТОВ «Інтерфлот», печатку ТОВ «Інтерфлот» квадратної форми, чекові книжки ТОВ «Інтерфлот», які були вилучені 28 листопада 2017 року, під час проведення обшуку в цілісному майновому комплексі, загальною площею 6220, 9 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 106.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1