Справа № 509/2094/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 року, голова правління ГОА «Чорноморочка» Жерребко звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, скасувати постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 04.06.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001077 внесеного до ЄРДР 03.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України, посилаючись на поверховість і однобічність досудового розслідування та невиконанням слідчим вказівок процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , які вона надала по вказаному кримінальному провадженню в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26.05.2016 р.
В судовому засіданні скаржник повністю підтримав доводи своєї скарги, яку просив задовольнити.
Слідчий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, надавши до суду письмові заперечення на скаргу, в яких заперечував проти задоволення скарги, вважаючи її безпідставною, не обґрунтованою, а свою постанову про закриття кримінального провадження від 04.06.2018 р. такою, що відповідає вимогам закону, враховуючи виконання всіх, без виключень вказівок процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , які вона надала по вказаному кримінальному провадженню в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26.05.2016 р.
Прокурор в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення безпідставної скарги з мотивів, викладених у письмових запереченнях слідчого ОСОБА_6 .
Згідно ст. 306 ч. 3 КПК України, неявка (відсутність) сторін не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та 2 томи кримінального провадження № 0001077 внесеного до ЄРДР 03.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України передбачено - кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001077 внесеного до ЄРДР 03.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України, що СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеський області проводилось досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні № 0001077, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 03.04.2013 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 358 та ч. 1 ст. 357 КК України за заявою членів громадського об`єднання автолюбителів «Чорноморочка».

Так, 04.06.2018 р. у відповідності до вимог ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчим після проведення всіх можливих слідчих (розшукових) дій прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження з винесенням відповідної оскаржуваної постанови, яка в той же день, після прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні про закриття кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 284 КПК України була направлена до прокурора, який протягом 20 днів з моменту отримання копії постанови перевірив законність та обґрунтованість прийнятого слідчим процесуального рішення про закриття кримінального провадження та 21.06.2018 р. повернув до слідчого відділу Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження, що підтверджується листом від 21.06.2018 № 16-6881-18.
Частиною 1 ст. 357 КК України, за яким проводилось досудове розслідування, передбачена кримінальна відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого вказаної ч. 1 ст. 357 КК України, виражається у альтернативних діях стосовно відповідних документів, штампів, печаток: 1) викрадення; 2) привласнення; 3) вимагання; 4) заволодіння шляхом шахрайства; 5) заволодіння шляхом зловживання особи своїм службовим становищем; 6) знищення; 7) пошкодження; 8) приховування,
Під викраденням Законодавець розуміє вилучення документів, штампів або печаток із офіційного обігу підприємств, установ, організацій і заволодіння ними шляхом крадіжки, грабежу або розбою.
Про поняття привласнення, заволодіння шляхом зловживання службовим становищем, законодавство України роз`яснює, що привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.
Знищення - це дії, внаслідок яких документи, штампи і печатки перестають фізично існувати, Вони приводяться у стан, який повністю і назавжди виключає їх використання за цільовим призначенням. Наприклад, спалені документи втрачають властивість зберігати і передавати у просторі й часі інформацію, яка була зафіксована На них.
Пошкодження - це таке заподіяння шкоди матеріальній основі документа, штампу або печатки, коли їх використання, за цільовим призначенням без відновлювальних заходів істотно ускладнюється або стає повністю неможливим
Приховування - це не поєднані з викраденням таємні дії по переміщенню документів, штампів, початок з місць їх належного зберігання, внаслідок чого підприємство, установа, організація або громадянин позбавляються можливості використовувати зазначені предмети за їх цільовим призначенням.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що проведеним розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено та з`ясовано, що станом з 1 серпня 2006 року по 09 серпня 2009 року головою правління ГОА «Чорноморочка» працював ОСОБА_7 , що також підтверджено Київським районного суду м. Одеси від 31.05.2013 у справі №1512/2-1940/11 за позовами ГОА «Чорноморочка» до колишнього голови громадської організації ОСОБА_7 , яким встановлено, що на підставі протоколу засідання ради ГОА «Чорноморочка» № 06, виконуючим обов`язки голови ради призначено ОСОБА_7 , що також підтверджено показами свідків, членів правління громадської організації: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

В матеріалах кримінального провадження крім іншого знаходяться посвідчені копії документів, які підтверджують факт того що ОСОБА_7 працював на посаді голови правління ГОА «Чорноморочка», а саме протокол загальних зборів членів громадської організації від 09.08.2009 відповідно до якого зборами прийнято рішення про відсторонення ОСОБА_7 з посади голови ради громадської організації.

Розділом 6 статуту ГОА «Чорноморочка» передбачено, що виконавчим органом ГОА є правління громадської організації на чолі з головою правління. Голова правління та його заступник представляють об`єднання у взаємовідносинах з державними і громадськими організаціями і громадянами, підписують разом з бухгалтером фінансові документи, видають розпорядження про використання грошових коштів з розрахункового рахунку та інше.

Таким чином встановлено, що колишній голова ГОА «Чорноморочка» ОСОБА_7 при складанні та використанні ним листа від 18.12.2007 р. не вийшов за межі своєї компетенції.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 07.02.2011 р. керівником ГОА «Чорноморочка» є Жеребко.

Таким чином встановлено, ОСОБА_7 міг виконувати обов`язки голови правління ГОА «Чорноморочка» з 1 серпня 2006 року по 09 серпня 2009 року.

Таким чином, спростовуються твердження викладені у заяві ОСОБА_5 щодо того, що ОСОБА_7 як голова правління не міг права видавати 40 членам ГОА «Чорноморочка» довідок та виписок із протоколу робочої наради об`єднання громадян від 15 травня 2006 року щодо дозволів членам організації приватизувати закріплені за ними стояночні місця.

Крім того, заявник ОСОБА_13 не надав слідчому жодного документа, яким нібито підтверджується факт надання ОСОБА_7 довідок та виписок щодо можливості приватизації будь яких земельних ділянок.

Частиною 1 ст. 358 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.
Приміткою до вказаної статті зазначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Предметом вказаного злочину є: посвідчення або інший офіційний документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином - підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.
Предметом злочину не є документи, які хоч і мають певне юридичне значення, але не надають конкретних прав або не звільняють від обов`язків.
Виходячи з норми, що міститься в примітці до ст. 358 КК України, при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.
Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Підроблення посвідчення, іншого офіційного документа - це повна або часткова зміна змісту посвідчення або іншого офіційного документа шляхом виправлення, підчищення, дописки, витравлення тексту, підроблення підпису, заміни фотокартки, відбитку печатки, штампа тощо.
Оглядом копій документів, на які посилається у своїй заяві Жеребко, як на підробку документів : лист за підписом голови ради ГОА «Чорноморочка» ОСОБА_7 від 23.07.2010 р. на адресу голови Овідіопольської РДА Одеської області, щодо призначення громадського обговорення погодження містобудівної документації та затвердження містобудівного обґрунтування; заява від 01.06.2011 р. за підписом голови ГО ГОА «Чорноморока» ОСОБА_7 на ім`я голови Овідіопольської РДА Одеської області з проханням затвердити містобудівне обґрунтування розміщення комплексу індивідуальних гаражів; лист за підписом голови ради ГОА «Чорноморочка» ОСОБА_7 від 26.07.2011 р. на адресу голови Овідіопольської РДА Одеської області, з проханням дозволити виготовлення документів із землеустрою щодо надання ГОА «Чорноморочка» документації із землеустрою не є підробленими, тобто до них не вносилась повна або часткова зміна змісту, не вносились виправлення, підчищення, дописки, витравлення тексту та підроблення підпису.
Твердження у заяві ОСОБА_13 щодо нібито невиконання слідчим 6 пунктів вказівок процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , які вона надала по вказаному кримінальному провадженню в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26.05.2016 р., зокрема, щодо неприйняття слідчим заходів спрямованих на виклик ОСОБА_7 та його допиту не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах кримінального провадження міститься копія повістки про виклик на 10.06.2016 свідка ОСОБА_7 від 06.06.2016, доручення слідчого оперативному підрозділу відділу поліції за ст. 39 щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 та рапорт оперативного працівника від 19.09.2017 щодо проведення оперативних заходів спрямованих на встановлення місцезнаходження останнього.
Крім іншого, сама прокурор ОСОБА_4 , яка процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні підтвердила суду факт виконання слідчим ОСОБА_6 в повному обсязі її вказівок у вищезгаданій постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження, пояснивши суду, що слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії та вичерпано можливість добути будь-які інші фактичні і процесуальні дані, окрім вже здобутих і які містяться в матеріалах кримінального провадження.
Також, відповідно до листа в.о. керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_14 від 19.05.2017 р. голову ГО «ГОА «Чорноморочка» Жеребка повідомлено, що співробітники поліції неодноразово приїздили за місцем мешкання ОСОБА_7 , однак двері за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчиняв. Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що на даний час підстав для вручення підозри ОСОБА_7 не має.
Твердження скаржника Жеребка щодо невиконання слідчим ухвали Овідіопольського суду від 13.03.2017 (справа № 509/852/17) та вказівок процесуального керівника з питання примусового приводу ОСОБА_7 не відповідає дійсності та матеріалам кримінального провадження.
Так, в ухвалі суду слідчий не зобов`язувався здійснити примусовий привід громадянина ОСОБА_7 , це було покладено на оперативних працівників Овідіопольського відділу поліції. При чому, прокурором вказівки щодо виконання ухвали суду від 13.03.2017 (справа № 509/852/17) слідчому не надавались, а листом № 16-3029-176 від 05.05.2017 ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області спрямована для виконання керівництву Овідіопольського ВП.
Що стосується відомостей Жеребка щодо неповернення ОСОБА_7 документів, а саме державного акту на земельну ділянку серії I-ОД № 000138 від 27 грудня 2001 року та оригіналу акту встановлення меж земельної ділянки в натурі від 18 вересня 2001 року на підставі винесеного Овідіопольським районним судом Одеської заочного рішення від 05.02.2014 р. у справі № 509/5323/13-ц - досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі вказаної ухвали суду 05.02.2014 р. складено виконавчий лист про відкриття виконавчого провадження, яке закінчено 23.06.2015 р. відповідно до винесеної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконати рішення без участі боржника неможливо. Тобто державним виконавцем не оголошено заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/5323/13-ц.
Таким чином, на думку суду, в діях ОСОБА_7 можуть вбачатись ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 382 КК України, що є предметом розгляду іншого кримінального провадження.
Суд вважає, що в даному випадку, слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії, в тому числі, вказівок процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , які вона надала по вказаному кримінальному провадженню в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26.05.2016 р., а тому на думку суду, слідчий, своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0001077 внесеного до ЄРДР 03.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України правомірно і на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 04.06.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001077 внесеного до ЄРДР 03.04.2013 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 358 ч. 1, ст. 357 ч. 1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти діб з дня її проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини, на протязі 5-ти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1