Справа №: 343/1923/18
Провадження №: 1-кп/0343/177/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/177/18, внесеного до ЄРДР за № 0000551 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, судимого 28.09.2018 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , який засуджений вироком Долинського районного суду від 28.09.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт, за вчинення крадіжки, яка мала місце 16.08.2018 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив корисливий злочин.
Так, 05.09.2018 року, ОСОБА_3 , прогулюючись селом Мала Тур`я, Долинського району, проходячи по АДРЕСА_2 , побачив відчинене підвальне приміщення та вирішив зайти в середину. Знаходячись в підвальному приміщенні будинку, ОСОБА_3 , побачив, що кладова кімната належна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 , не зачинена та вирішив зайти в середину. Зайшовши в середину ОСОБА_3 побачив, що на поличках кладовки знаходяться скляні банки заповнені рідиною темного кольору і він зрозумів що це вино.

В цей час у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме банок з вином домашнього виробництва.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 12 літрів вина домашнього виробництва, вартістю 55 гривень за 1 літр, на загальну суму 660 гривень, яке знаходилося у чотирьох скляних банках, ємністю по 3 літри кожна, вартістю по 20 гривень за штуку на загальну суму 80 гривень, дві з яких були закриті полімерними кришками вартістю 4 гривні за штуку на загальну суму 8 гривень, а дві закриті полімерними кришками з фільтром, вартістю 10 гривень за штуку, на загальну суму 20 гривень, після чого з місця вчинення злочину скрився.

Маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд

ОСОБА_3 частину викраденого вина спожив, а частину зберігав по місцю проживання, чим довів свій злочинний умисел до завершення.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 768 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю, суду пояснив, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 . На даний час він ніде офіційно не працевлаштований. 28.09.2018 року він був засуджений Долинським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Частину покарання він відбув.

05.09.2018 року він пішов до свого товариша ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_1 в будинку на чотири сім"ї. Підійшовши до будинку , він постукав у вікно, однак йому ніхто не відкрив. В підвальному приміщенні вказаного будинку світилось світло. Він подумав, що його товариш ОСОБА_6 знаходиться в підвалі і тому зайшов туди. Товариша в підвалі не було. Оглянувшись, він побачив, що в одній з кімнат підвального приміщення , двері якої були привідкриті , на поличці знаходяться скляні банки заповнені рідиною темного кольору і він зрозумів що це вино. Зайшовши в кладовку , він взяв чотири трьохлітрові скляні банки повністю заповнені вином, які були закриті білими кришками та помістив їх у два поліетиленові пакети, які приніс із собою, по дві банки у кожен пакет, після чого вийшов з підвального приміщення та поніс їх до свого дому. Прийшовши додому, він зайшов у приміщення літньої кухні, де самостійно випив частину вина, а іншу частину вина залишив у літній кухні, після чого заснув. Потім до нього приїхали працівники поліції, яким він видав вино, що залишилось.У скоєному щиросердечно розкаюється. З потерпілим ОСОБА_5 , він не зутрічався та не попросив у нього пробачення, оскільки останній на даний час не проживає в с.Мала Тур"я.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати потерпілого, свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 , в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. В Долинський районний суд поступила заява (а.с.11), згідно якої потерпілий ОСОБА_5 просить справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України розглядати у його відсутності, оскільки він не може з"явитись за станом здоров"я. Просить судити обвинуваченого згідно Закону.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він проживає в АДРЕСА_1 (а.с.33), судимий 28.09.2018 року Долинським районним судом за ч.1ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт (а.с.46-47), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с.32), посередньо характеризується по місцю проживання (а.с.34).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд

вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно досудової доповіді інспектора Долинського МРС філії ДУ " Центр пробації" в Івано-Франківській області від 12.11.2018 року - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання ОСОБА_3 , в громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень . У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним накладення на правопорушника обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 18-19).
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.
Таким чином, суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливе без ізоляції її від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій даної статті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2018 року ОСОБА_3 , засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
У відповідності до довідки, виданої Долинським МРС філії ДУ "Центр пробації" в Івано-Франківській області №38/6/972 від 16.11.2018р. (а.с.50) - ОСОБА_3 на обліку Долинського МРС перебуває з 07.11.2018р. Засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді громадських робіт в Малотур?янській сільській раді з 08.11.2018 року. Станом на 16.11.2018 року засуджений відпрацював 24 годин громадських робіт.
ОСОБА_3 , в даному кримінальному провадженні вчинив злочин до постановлення вироку суду від 28.09.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_3 , слід призначити покарання за правилами ч.4 ст.70, ст.72 КК України у вигляді арешту, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2018 року, виходячи з такого співвідношення: одному дню арешту - відповідають вісім годин громадських робіт і зарахувати у строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінальному правопорушенню та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового слідства не

застосовувався. Окремого клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , як того вимагає ч. 4 ст. 184 КПК України, до суду не поступало. А тому, виходячи із даних про особу обвинуваченого та обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, підстав для застосування такого заходу щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили судом не вбачається.
З довідки Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с41) встановлено, що витрати на проведення дактилоскопічної експертизи проведеної в даному кримінальному провадженні становлять 1144,00 грн., які слід стягнути в дохід держави з обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 368,373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання у вигляді арешту на строк 3 (три) місяці.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком суду та за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2018 року , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 10 (десять) днів.
Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк покарання 3 (три) дні часткового відбутого покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2018 року.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави 1144 ( одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійки витрат, за проведення дактилоскопічної експертизи .
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :
Слід відбитку пальця руки, який поміщено в паперовий конверт з підписами слідчого та понятих - знищити;
Три банки ємністю по три літри кожна, заповнені рідиною темно-червоного кольору , одну порожню банку, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - вважати повернутими їх законному володільцю.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: