Справа № 589/2747/17
Провадження № 1-кп/589/62/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шостка кримінальне провадження № 0000032 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ватутіне Черкаської області, громадянина України, який не одружений, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Молодший сержант ОСОБА_4 , займаючи посаду старшого водія-гранатоментника 2 мінометного взводу мінометної батареї військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду, будучи військовослужбовцем за контрактом, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", положень військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи про те, що він зобов`язаний проходити військову службу за контрактом у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин, в період з 06.02.2017 року по 14.07.2017 року був безпідставно (незаконно) відсутній на місці служби в умовах особливого періоду.
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в тому, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, чим вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України.
Обвинувачений в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним злочину викладені вірно. Він дійсно з 06 лютого 2017 року по 14 липня 2017 року без наявності достатніх протягом вказаного період часу поважних причин не з`явився на військову службу. При цьому зазначив, спочатку вибув з військової частини, оскільки захворіла його донька, однак про вказані обставини нікому не повідомив, доказів цих обставин не надав. В подальшому ж вирішив не повертатися на службу, оскільки влаштувався на роботу. Визнає, що вчинив протиправно. У скоєному щиро розкаявся.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, захисника судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки від вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є особою, яка брала участь у антитерористичній операції на сході України, має на утриманні малолітню дитину, неодружений, за місцем проживання реєстрації характеризується позитивно, за місцем проходження служби негативно.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання не встановлено
З урахуванням наведеного та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 з урахуванням даних про його особу та конкретних обставин справи можливе без реального відбуття ним покарання, а тому щодо нього слід, застосувати вимоги ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Поряд з цим обвинувачений та захисник в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи його тим, що обвинувачений приймав участь у бойових діях в зоні АТО та у зв`язку з цим має статус учасника бойових дій.
Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2016 році».
Згідно з ст.2 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).
Згідно ст. 12 КК України злочин, який вчинено ОСОБА_4 є тяжким умисним злочином.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 приймав безпосередню участь у зоні проведення АТО з 30.10.2015 по 01.11.2015, з 18.12.2015 по 20.12.2015, з 14.01.2016 по 16.01.2016, з 24.01.2016 по 26.01.2016, з 02.02.2016 по 04.02.2016, з 18.03.2016 по 19.03.2016, що підтверджується відповідною довідкою від 10.11.2016 року № 413.
ОСОБА_4 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 .
Обмежень щодо застосування амністії, визначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію в 2016 році» судом не виявлено.
Таким чином обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання за цим вироком на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від призначеного за цим вироком покарання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1