ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/798/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0007924 від 09.09.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, студента Київського енергетичного коледжу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.09.2018 о 22 год. 47 хв. у приміщенні закладу швидкого харчування McDonalds, що розташований за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Гришка, 7, де здійснює господарську діяльність підприємство з іноземними інвестиціями «Макдональдс Юкрейн Лтд» (ідентифікаційний код юридичної особи - 23744453), між ОСОБА_7 та працівниками вищевказаного закладу, серед яких був потерпілий ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт з приводу пошкодження скла вхідних дверей закладу.

Під час конфлікту ОСОБА_7 , будучи незадоволеним діями працівників закладу швидкого харчування, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, знявши з лівої руки наручний годинник та взявши його в праву руку, наніс правою рукою один цілеспрямований удар в область обличчя ОСОБА_4 , чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани на підборідді по центру та справа та садна в підщелепній ділянці.

Таким чином, ОСОБА_7 наніс потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України не визнав та суду пояснив, що дійсно 08.09.2018 приблизно о 22 год. 45 хв. він зайшов до приміщення закладу швидкого харчування «МакДональдс» за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Гришка, 7 та направився до вбиральні. Вийшовши, на нього в тамбурі напало двоє чоловіків, серед яких був ОСОБА_4 , який намагався нанести йому тілесне ушкодження. Щоб не пошкодити свій годинник, він його зняв. Не заперечував, що під час захисту від протиправних дій ОСОБА_4 він міг нанести випадково тілесне ушкодження ОСОБА_4 , але не маючи на це умислу. Просив його виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі дій, зазначених у мотивувальній частині вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні стверджував, що 08.09.2018 він працював у закладі швидкого харчування «МакДональдс» за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Гришка, 7. Приблизно о 22 год. 45 хв. його колеги повідомили йому про те, що невідома молода людина розбила скло в приміщенні закладу. Він виявив в приміщенні закладу розбите скло та спитав у відвідувачів хто саме розбив скло, на що менеджер сервісу вказав, що дана особа направилась до туалету. Через деякий час з вбиральні вийшов обвинувачений ОСОБА_7 , на якого менеджер сервісу вказав як на особу, що розбила скло. Він попросив ОСОБА_7 зупинитись, однак ОСОБА_7 почав бігти до дверей, однак ті були зачинені. Після цього ОСОБА_7 повернувся до тамбуру, почав його штовхати в площину грудної клітини. Він в свою чергу обхватив ОСОБА_7 руками, щоб стримати його, однак обвинуваченому вдалось звільнитись. Після цього вони перемістились в центральну частину зали «МакДональдсу», де обвинувачений розпочав бійку. Він знову намагався схопити ОСОБА_7 для того, щоб припинити його дії, однак обвинуваченому знову вдалось звільнитись. Після цього ОСОБА_7 зняв з лівої руки годинник, та надів браслет на кулак правої руки циферблатом донизу задля нанесення ударів, після чого наніс йому цілеспрямований удар в обличчя, розрізавши браслетом підборіддя.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 08.09.2018 він також працював у закладі швидкого харчування «МакДональдс» за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Гришка, 7. Приблизно о 22 год. 45 хв. йому хтось повідомив, що один з відвідувачів розбив скло в приміщенні, після чого зайшов в туалет. Він разом з потерпілим ОСОБА_4 очікували біля туалету, з якого вийшов обвинувачений ОСОБА_7 . Вони повідомили останньому, що необхідно залишитись в приміщенні закладу до з`ясування обставин розбиття скла, на що ОСОБА_7 почав виражатись нецензурною лайкою в їх бік, поводив себе агресивно, після чого намагався покинути приміщення закладу, однак двері були закриті. Потім ОСОБА_7 направився до приміщення тамбуру, де почав штовхати потерпілого ОСОБА_4 , після чого вони перемістились до прилавка, де обвинувачений зняв годинник та обхопив браслетом годинника кулак, після чого намагався нанести їм удари. Він від ударів ухилився, після чого обвинувачений наніс ОСОБА_4 удар кулаком правої руки з браслетом в площину підборіддя, після чого у потерпілого почала текти кров. Потім була викликана бригада швидкої медичної допомоги. Свідок додав, що потерпілий ОСОБА_4 не наносив ударів обвинуваченому, а лише намагався його схопити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила про те, що 08.09.2018 вона працювала в закладі швидкого харчування «МакДональдс» за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Гришка, 7, та бачила, як обвинувачений ОСОБА_7 приблизно о 22 год. 47 хв. зайшов до приміщення закладу та під час відкриття розбив скло вхідних дверей, після чого направився до туалету. Про цей випадок повідомили потерпілому ОСОБА_4 , який разом із свідком ОСОБА_8 очікували ОСОБА_7 біля вбиральні. Коли обвинувачений вийшов з туалету, потерпілий попросив його затриматись для з`ясування обставин розбиття дверей, однак обвинувачений почав агресивно себе поводити, нецензурно лаятись, направився до бокових дверей, які були зачинені, після чого повернувся у тамбур, почалась штовханина, в ході якої обвинувачений та потерпілий перемістились до зали. Після цього вона бачила, як ОСОБА_7 зняв годинник та надягнув браслет годинника на кулак, яким наніс удар потерпілому ОСОБА_4 . Свідок зазначила, що обвинуваченому ніхто не наносив тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що 08.09.2018 о 22 год. 47 хв. в її присутності обвинувачений ОСОБА_7 зняв годинник та браслетом годинника розбив потерпілому ОСОБА_4 підборіддя.

Крім показів потерпілого та свідків вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.09.2018 р вбачається, що в цей день ОСОБА_4 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що в 08.09.2018 р. о 22-40 год. в закладі «Макдональдз» по вул. Гришка, 7 невідомий чоловік наніс удар рукою в обличчя та завдав ушиблену рану підборіддя /а.с. 52/.

Покази потерпілого щодо механізму заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 1580/Е від 24.09.2018 р., відповідно до якого за досліджених судом обставин потерпілому ОСОБА_4 обвинуваченим були спричинені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани на підборідді по центру та справа та садно в підщелепній ділянці. Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим предметом. /а.с. 54-57/.

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 підтримала вказаний висновок та підтвердила, що виявлене у потерпілого тілесне ушкодження могло утворитись внаслілок удару кулаком.

В судовому засіданні був також відтворений відеозапис з камер відеонагляду в приміщення закладу «Макдональдз», де зафіксовано, як о 22-45 год. до приміщення закладу, різко відкривши двері, зайшов ОСОБА_7 . На 22-45 год. на відео помітний також потерпілий ОСОБА_4 , який разом із персоналом оглядає вхідні двері приміщення. На 22-47 год. ОСОБА_7 намагаються зупинити працівники «МакДональдзу». О 22:47:37 год. потерпілий ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 , який відштовхнув ОСОБА_4 від себе. Далі видно, як ОСОБА_7 відійшов в бік, зняв годинник з лівої руки, надів на кулак правої руки, після чого прийняв бойову стійку та намагався нанести ОСОБА_4 удари. На 22:48 год. видно як ОСОБА_4 тримається за підборіддя, а ОСОБА_7 виходить з приміщення закладу /а.с. 62-67/.

Аналіз наведених обставин та доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та його дії правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.2 ст.125 КК України.

Разом з тим, обговорюючи позицію сторони захисту в тій частині , що обвинувачений хаотично відмахнувшись від потерпілого ОСОБА_4 , та захищаючись від його протиправних дій, наніс останньому тілесне ушкодження, суд враховує, що зазначена позиція спростовується сукупністю вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показами потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які стверджували, що обвинувачений ОСОБА_7 наніс цілеспрямований удар в площину підборіддя потерпілого. При цьому, потерпілий та свідки вказували на те, що перед нанесенням удару обвинувачений ОСОБА_7 зняв з лівої руки наручний годинник та надів його на кулак правої руки, після чого наніс потерпілому удар. Дані дії свідчать про наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 умислу саме на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, а застосування годинника з металевим браслетом було спрямовано на полегшення нанесення удару з метою посилення травматичної дії цього удару. Також на спрямованість умислу обвинуваченого на нанесення тілесного ушкодження вказує те, що після того, як він зняв годинник та переклав його в праву руку, він намагався декілька разів нанести удар свідку ОСОБА_8 , але той ухилявся. Крім того, кожен з допитаних свідків стверджували, що потерпілий ОСОБА_4 не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та не вчиняв таких дій, від яких обвинувачений мав би захищатись, а лише намагався схопити обвинуваченого, щоб позбавити можливості нанести кому-небудь тілесні ушкодження. Навпаки, дії обвинуваченого ОСОБА_7 носили агресивний характер, а його поведінка, прийняття бойової позиції перед нанесеннями ударів свідчили насамперед про напад обвинуваченого, а не його захист від яких-небудь протиправних посягань. Характер отриманих тілесних ушкоджень також вказує на те, що потерпілий ОСОБА_4 отримав травму не від хаотичного відмахування, а внаслідок навмисного завдання удару кулаком. Зазначений механізм утворення тілесного ушкодження підтвердила в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_11 . Вищевказані покази потерпілого та свідків цілком узгоджуються із обставинами, які зафіксовані на відеозаписі з камер відеонагляду, який був відтворений та досліджений в судовому засіданні.

А в цілому, на думку суду, позиція сторони захисту ґрунтується на суб`єктивній оцінці доказів по справі, яка в певній частині суперечить об`єктивному аналізу, викладеному вище щодо сукупності досліджених доказів, а також прийнятих висновків на підставі зазначеного аналізу.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, та які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у судовому засіданні підтверджена повністю, а позицію обвинуваченого щодо його непричетності до інкримінованого злочину суд розцінює як намагання уникнути від кримінальної відповідальності за скоєний злочин в повному обсязі.
При цьому судом повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які б помякшували та обтяжували покарання обвинуваченому, передбачені відповідно ст.ст. 66,67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, його вік та майновий стан, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що необхідною та достатньою мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути покарання у вигляді громадських робіт. Більш м`яке покарання у виді штрафу суд не може застосувати, оскільки об`єктивно встановлено, що обвинувачений є студентом, ніде не працює, а відтак не має джерела доходу для сплати штрафу.

Обговорюючи законність та обґрунтованість цивільного позову потерпілого, суд приходить до наступних висновків.

Потерпілим до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив стягнути з обвинуваченого, як винного у вчиненні злочину, моральну шкоду в сумі 25 000 грн.

В обгрунтування розміру моральної шкоди потерпілий зазначив, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого він зазнав душевних страждань, які полягали в тому, що внаслідок отриманого тілесного ушкодження на обличчі у нього залишився непоправний шрам, що заважає йому виконувати свої функціональні обов`язки та представляти інтереси підприємства. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження він вимушений був знаходитись на лікуванні. Також у зв`язку із необхідністю прибувати в судові засідання щодо розгляду справи, він втратив час та можливість отримувати дохід.

Дослідивши цивільний позов потерпілого суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Судом об`єктивно встановлено, що внаслідок завданих обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 останній зазнав душевних страждань.
Враховуючи наведені обставини, тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та наявні докази на підтвердження заподіяної моральної шкоди, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в цій частині у розмірі 15 000 тисяч гривень.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання -200 /двісті/ годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 « Про відшкодування моральної шкоди» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 15 000 / п`ятнадцять тисяч/ гривень.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 378 /триста сімдесят вісім/ гривень на користь держави.
Речові докази: компакт-диск зберігати в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1