Справа №547/990/18
Пров. № 1-в/544/5/2019
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2019 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
представників Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятина по вул. Соборна, 41, подання провідного інспектора Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» про заміну покарання у виді штрафу, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015, на позбавлення волі засудженому ОСОБА_4 ,
У С Т А Н О В И В:
Провідний інспектор Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про заміну покарання у виді штрафу, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015, на позбавлення волі засудженому ОСОБА_4 . В обгрунтування подання вказує на те, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2, на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 11000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 187000 гривень з конфіскацією грального обладнання. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.09.2017 розстрочено засудженому виплату несплаченої за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року суми штрафу у розмірі 177 000 (сто сімдесят сім тисяч) гривень рівними частинами протягом року в розмірі 14750 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили. Ухвала набрала законної сили 20.09.2017 та 13.11.2017 вирок та ухвала надійшли на виконання до уповноваженого органу з питань пробації. Станом на 21.09.2018 Семенівський районний сектор не отримував від засудженого документів про сплату штрафу. Про причини несплати штрафу засуджений надавати пояснення відмовився, іншої інформації про причини несплати штрафу районний сектор не має.
Представники Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні подання підтримали та просили суд його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання, пояснив, що від сплати штрафу він не ухилявся, мав тимчасові заробітки, але їх не вистачало, щоб щомісячно сплачувати визначену йому судом суму штрафу.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації, посилаючись на сплив строків давності виконання вироку Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015, яким ОСОБА_4 був засуджений до покарання у виді штрафу.
Прокурор Пирятинського відділення Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подання не підтримала, враховуючи закінчення на момент його розгляду строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого.
Суд заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Відповідно до ч.2 ст. 26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.
Частина 4 ст. 26 КВК України передбачає, що у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
В судовому засіданні встановлено, що вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2, та на підставі ч.4 ст.70 КК України йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 11 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 187 000 гривень з конфіскацією грального обладнання. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 12.09.2017 розстрочено засудженому виплату несплаченої за вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року суми штрафу у розмірі 177 000 (сто сімдесят сім тисяч) гривень рівними частинами протягом року в розмірі 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання ухвалою суду законної сили. Ухвала набрала законної сили 20.09.2017.
13.11.2017 вирок та ухвала суду відносно засудженого надійшли на виконання до Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.
Станом на 13 травня 2019 року засуджений покарання не відбув, оскільки штраф не сплатив. Згідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи засуджений частково сплатив штраф у сумі 200 грн 16.11.2017 та 200 грн 07.12.2017.
Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у звязку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.
Статтею 53 КК України передбачено поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, стаття 389 КК України передбає наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.
Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку. Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
В той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять.
Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин (неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів, які повинні виконувати покарання тощо).
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 як на час постановлення судом вироку, так і на час розгляду даного клопотання, фактично проживає в смт. Семенівка Полтавської області, тобто місце проживання не змінював.
Суду не надано доказів того, що компетентними органами по виконанню покарання у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування підстав, з яких засуджений не сплачував штраф. Сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, достовірних доказів того, що ОСОБА_4 ухилявся від сплати штрафу суду не надано. А тому підстав для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку не було.
Існування в КК України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу.
Оскільки судом було встановлено, що з 12 січня 2016 року (день набрання вироком законної сили) вирок Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015 відносно ОСОБА_4 , яким його було засуджено до штрафу, не було виконано протягом двох років, тому підстав для здійснення заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі немає у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Керуючись ст.53,80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання провідного інспектора Семенівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» про заміну покарання у виді штрафу, призначеного вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 10.12.2015, на позбавлення волі засудженому ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Пирятинський районний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1