Провадження № 1-кс/638/4560/18
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и

30 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 за результатами розгляду матеріалу досудового розслідування № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2017 року , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.408 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, уродженця с. Дружелюбівка, Борівського району, Харківської області, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, раніше не судимого, призваного 05 травня 2015 року Ізюмсько-Борівським ОМВК Харківської області , оператора зенітно-ракетного взводу зенітно-ракетної батареї зенітно ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000147 від 11 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, на посаді оператор зенітно-ракетного взводу зенітно-ракетної батареї зенітно-ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи в умовах особливого періоду, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, без поважних на те причин 04 серпня 2016 року не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та станом сьогоднішній день солдат ОСОБА_4 до військової частини не повертався, а вільний час, що з`явився у зв`язку із відсутністю на військовій службі, використовує на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків по військовій службі, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України тобто нез`явлення до військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду (крім воєнного стану).

В ході досудового розслідування направлено доручення начальнику Борівського ВП ГУ НП в Харківській області, в якому доручено оперативному підрозділу в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України здійснити розшук підозрюваного ОСОБА_5 . В ході виконання доручення оперативним працівником Борівського ВП ГУ НП України в Харківській області був проведений виїзд за адресою: АДРЕСА_1 . Місце знаходження встановлено. При спілкуванні із підозрюваним ОСОБА_4 , пояснив що перебував на лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вище вказаних слів службу продовжувати не бажає, на мобільний зв`язок НОМЕР_2 не відповідає.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході проведення слідчих дій, а саме: документами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , згідно яких у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом солдат ОСОБА_4 , який 04 серпня 2016 року під час шикування був відсутнім , тобто солдат самовільно залишив військову частину , показами свідків.

30 вересня 2018 року слідчим військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_6 за погодженням з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у ОСОБА_4 вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде перебувати на волі.

В ході досудового розслідування направлено доручення та повістку за місцем мешкання ОСОБА_4 . За результатами виконаного доручення встановити місце перебування ОСОБА_4 не вдалося, за викликом (повістки) останньої до органу досудового розслідування не прибув, тому є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України особа вже переховувалась від органу досудового розслідування та суду. Місцезнаходження ОСОБА_4 в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось, у зв`язку з чим, 30 вересня 2018 року його оголошено у розшук та досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено.

Відповідно до ст. 177 КПК України існує ризик, що ОСОБА_4 може знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме- військовий квиток, який є документом, який підтверджує приналежність останнього до військового формування, може перешкоджати кримінальному провадженню, тому що до теперішнього часу не повернувся до військової частини НОМЕР_1 , та не приступив до виконання обов`язків військової служби, у зв`язку з чим, продовжує вчиняти кримінальне правопорушення або може вчинити інше , з метою ухилитись від військової служби.

Солдат ОСОБА_4 підозрюється у нез`явлення до військової частини з метою ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінюючи в сукупності викладене, інші , менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 .

Прокурор підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити з тих підстав, що солдат у військовій частині , де проходить військову службу, не перебуває тривалий час , фактичне місце свого мешкання органу досудового розслідування та посадовим особам військової частини не повідомляв, під час службового розслідування встановлено відсутність будь-яких поважних причин у ОСОБА_4 не перебувати на службі. В ході досудового розслідування були здійсненні численні телефонні дзвінки на мобільний телефон ОСОБА_4 , який наданий останнім під час проходження військової служби, однак позитивних результатів вони не дали. Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків , передбачених п. 1, 3 -5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної особи покладається мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний визнав себе винним в інкримінованому йому злочині, щиросердно покаявся, висловив готовність співпрацювати за слідством , заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки не має наміру ухиляться від органу досудового розслідування та суду, готовий понести законне покарання .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (обвинувачується).

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного прокурором покладається необхідність запобігання можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства в зв`язку з тим, що санкція ч. 3 ст. 408 КК України, передбачає найсуворіше покарання, пов`язане з позбавленням волі, що може спровокувати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, покинути територію України, з метою уникнення покарання, при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Калашник проти Росії» тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі. Якщо законом встановлено презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважують правило поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини та утриманців, наявність у підозрюваного міста роботи або навчання, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, відсутність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується відповідні обставини.

Підозрюваний раніше не судимий, являється громадянином України, утриманців не має, холостий, має постійне місце проживання та реєстрації в Харківській області , добровільно призваний на військову службу , однак на дійсний час вимушений за сімейними обставинами залишити місце проходження військової службі через незадовільний стан здоров"я своїх діда та баби, які є людьми похилого віку, інших сторонніх осіб , або рідних, які б могли надати їм фізичну допомогу , немає, при допиті дав показання та визнав себе винним .

На час розгляду даного клопотання, доводи прокурора, що раніше встановлені ризики продовжують існувати, у ході судового засідання свого підтвердження не знайшли.

Встановлено, що перестали існувати наступні ризики-

підозрювана особа не має наміру та можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрювана особа дала свідчення про визнання своєї вини в інкримінуємому йому кримінальному правопорушенні , через що втрачено необхідність та доцільність незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Крім того, на теперішній час суд також вважає необґрунтованим наявність ще одного ризику можливість підозрюваної особи переховуватися від органу досудового слідства та суду, тому що на протязі тривалого часу ОСОБА_4 проживав постійно за місцем своєї реєстрації .

Вказане свідчить про можливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Такими чином, стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що існуючі на час обрання запобіжного заходу ризики є актуальними або з`явилися нові. Доказів протилежного стороною обвинувачення не надано.

Відтак, підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , про що просить прокурор , відсутні.

Таким чином, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також ті обставини, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі та за його поведінкою потребується певний контроль з боку працівників військової прокуратури, суд вважає за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194,195, 196, 197, 206, 211 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_2 по кримінальному провадженню № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.3 ст.408 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 залишити без задоволення.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів , починаючи з 14 год 30 листопада 2018 року до 28 січня 2019 року з покладенням на останнього обов"язків:

прибувати до слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону, прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону та слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова за першою вимогою із встановленою періодичністю; заборонити залишати місце реєстрації та фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 в період з 20:00 години до 08:00 години; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; передати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну .

Роз`яснити підозрюваному положення ч.5 ст.181 КПК України.

Строк дії ухвали 2 місяця до 28 січня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та підлягає врученню підозрюваному.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав:

___________________ 2018 р. ___ год. ____ хв.________________( ОСОБА_4 )