В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського місьрайонного суду Київської області в залі суду № 5 кримінальне провадження № 0004467 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Михайлівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,
за участю учасників кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 22 листопада 2018 року близько 20 години, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає знаходячись на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку легкового причепу д.н.з НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , після цього ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3602 грн. 78 коп.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненому та пояснив, що обставини, викладені в обвинувальних актах він повністю визнає і не оспорює, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись на адресу суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає необхідним кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини які обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочин середньої тяжкості проти власності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.
Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький. Виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі, окремих осіб).
З урахуванням вищезазначених обставин, суд також враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вину у вчиненні інкримінованогох йому злочину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, що суд визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу.
Приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину, дані, що характеризують його особу, а також приймаючи до уваги висновок органу пробації, який вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі, думку прокурора, висловленій у судових дебатах про призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_3 на користь держави .
Долю речових доказів у справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 376, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Речовий доказ: легковий причеп д.н.з НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_5 - повернути останньому за належністю.
Стягнути із ОСОБА_3 користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 858 грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1