Справа № 487/632/19
Провадження № 1-кс/487/1593/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000278 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
21.02.2019 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 20.02.2019 р. під час обшуку в Дошкільному навчальному закладі №7 м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Слобідська, 151-А.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучені речі та документи мають значення речового доказу.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі. Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто за відсутності сторін кримінального провадження.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що Заводським ВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000278 зареєстрованого в ЄРДР 06.09.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Орган досудового розслідування підозрює, що в період 2018 року службові особи Комунального виробничого підприємства по організації харчування в навчальних закладах, діючи у змові з службовими особами ТОВ «Прод-Юг», ТОВ «Айскомпані», ТОВ «Сонед» запровадили злочинну схему постачання до навчальних закладів м. Миколаєва продукції, яка використовувалась в процесі надання послуг з харчування учнів навчальних закладів м. Миколаєва, та використовували її під час надання послуг за умовами договорів №6-4 від 30.03.2018р., №6-2 від 22.12.2018 укладеного з Управлінням освіти Миколаївської міської ради, з метою заволодіння коштами місцевого бюджету.

В ході досудового розслідування, шляхом здійснення обстеження публічно недоступного місця було відібрано зразки масла солодковершкового «Селянського», ТМ «Вершковий рай», виробником якого є ПрАТ «Хмельницька маслосирбаза», із партій поставлених ТОВ «Прод-Юг» на виконання договору закупівлі товарів №16/08/18/1 від 16.08.2018 та договору надання послуг з організації харчування №6-4 від 30.03.2018. Відібрані зразки були направлені до ДП «Київський регіональний державний науково-технічний центр стандартизації, метрології та специфікації» для дослідження відповідності вимогам ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове», а також Закону України «Про молоко та молочні продукти», за показником наявності рослинних жирів у зразках. Відповідно до протоколу випробувань №0024-ПР від 14.01.2019 року встановлено, що відібрані зразки масла солодковершкового «Селянське», «Вершковий рай», за перевіреним показником не відповідають вимогам ДСТУ 4399:2005 «Масло вершкове ТУ», та відповідно не є вершковим маслом.

20.02.2019 р. під час проведення обшуку ДНЗ №7 м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Слобідська, 151-А, виявлено та вилучено: - три брикети з речовиною схожою на масло, загальною вагою 5100 грамів; - видаткову накладну №480 від 18.02.2019 на 1 арк.; - товарно-транспортну накладну №Р480 від 18.02.2019 на 1 арк.; - посвідчення про якість №2429 на 1 арк.; - декларацію виробника №11/2 від 18.02.2019 на 1 арк.; - блокнот «Note Book» XN8532 з чорновими записами; - журнал бракеражу сирих продуктів з чорновими записами на 50 арк.; - журнал бракеражу готової продукції з чорновими записами на 91 арк.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що вилучені речі та документи відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом. Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна, що є підставою для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Накласти арешт на речі і документи вилучені 20.02.2019 року під час проведення обшуку в Дошкільному навчальному закладі №7 м. Миколаєва за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Слобідська, 151-А, а саме: - три брикети з речовиною схожою на масло, загальною вагою 5100 грамів; - видаткову накладну №480 від 18.02.2019 на 1 арк.; - товарно-транспортну накладну №Р480 від 18.02.2019 на 1 арк.; - посвідчення про якість №2429 на 1 арк.; - декларацію виробника №11/2 від 18.02.2019 на 1 арк.; - блокнот «Note Book» XN8532 з чорновими записами; - журнал бракеражу сирих продуктів з чорновими записами на 50 арк.; - журнал бракеражу готової продукції з чорновими записами на 91 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1