Справа № 201/9776/18
Провадження № - 1кп/201/
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001793 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий:

обвинувачений у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року близько 09 години 2 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить громадянину ОСОБА_6 , який мешкає: АДРЕСА_3 , рухався в Cоборному районі міста Дніпро по вул. Гусенко в напрямку вул. Гончара з боку вул. Гоголя.

Під час руху ОСОБА_3 грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля «ВАЗ 21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 вліво не переконався, що це буде безпечним і не створити перешкод або небезпеки іншим учасникам руху внаслідок чого на перехресті з вул. Жуковського, скоїв зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:

-закритої черепно мозкової травми, забію головного мозку 1-го ступеню, синця у правій параорбітральній області з частковим переходом в скроневу та виличну область, садна в виличній області праворуч (на тлі синця), синця на підборідді в лобній області ліворуч, сколу емалі на 1-му зубі верхньої щелепи праворуч, садна в лобній області ліворуч та на верхній губі;

- закритого перелому ключиці зі зміщенням уламків, садна в проекції тіла правої лопатки з переходом в надплічну область;

- п`яти синців: на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, на зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на передній поверхні лівого плеча в середній та нижній третині;

- трьох саден: на передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, на задній поверхні правого та лівого ліктьових суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2480е від 20 серпня 2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (біль, як 21 день) згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1/613 від 27.08.2018 року виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21043» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням і будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали для потерпілого.

Дії ОСОБА_3 , які виразилися в порушенні ним Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину, надав пояснення, які повністю підтверджують обставини, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження в частині події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо вказаних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів, які їх підтверджують.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження і дії обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого який має зареєстроване місце проживання (т.2 а.с. 21), не судимий (т. 2 а.с. 22), на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, одружеий, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого а також на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд вважає, що враховуючи обставини правопорушення, думку потерпілого та особу обвинуваченого, останній не є небезпечною особою на дорозі, а тому застосування додаткового покарання буде не доцільним і основного покарання достатньо для виправлення обвинуваченого.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.

Також суд вважає за необхідним на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018 р., оскільки на дане майно не застосовується спеціальна конфіскація чи конфіскація.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Речовий доказ - автомобіль «ВАЗ 21043»» р/н НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_8 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2018 р.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1144 гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1