печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2019 начальник першого відділу військової прокуратури Київського гарнізону, старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим в місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 06.03.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Під час проходження військової служби ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 56, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших військовослужбовців, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Однак, в один із днів липня 2018 року, більш точні час, дата та місце досудовим розслідуванням не встановлені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, заздалегідь, тобто до початку злочинів, домовились про спільне їх вчинення.

Так, домовленість про незаконний збут психотропної речовини була наступною, ОСОБА_7 на передодні незаконного збуту психотропної речовини особі, якій було доручено проведення оперативної закупки та анкетні дані якої змінені з метою забезпечення її безпеки ОСОБА_8 , отримував від ОСОБА_6 інформацію про необхідну кількість психотропної речовини, після чого здійснював її придбання у невідомої останньому особи ОСОБА_5 , для подальшого її збуту.

У невстановлені в ході досудового розслідування час, у невстановленому місці та спосіб, однак до 03.08.2018, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів за відсутності правових підстав, у порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено», незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставину у невідомої

ОСОБА_6 особи ОСОБА_5 , вологу речовину білого кольору масою 4,664 г., із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,117 г., після чого, незаконно перевіз зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де почав її незаконне зберігання з метою збуту.

03.08.2018 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_7 , з тих же мотивів та метою, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів перебуваючи в парковій зоні, розташованій неподалік від адміністративної будівлі Національного антикорупційного бюро України, за адресою: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, отримав від ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) грошові кошти у сумі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, за збут йому психотропної речовини «амфетамін», зазначивши при цьому обставини (дату, час та місце) отримання ОСОБА_8 психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну».

В подальшому, реалізуючи вищезазначену домовленість, ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак до 04.08.2018, у невстановленому місці та спосіб, з тих же мотивів, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільну із ОСОБА_7 мету щодо збуту психотропної речовини, отримав від останнього вологу речовину білого кольору масою 4,664 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,117 г., після чого, почав її незаконно зберігати у невстановленому досудовому розслідуванням місці.

04.08.2018 приблизно о 13 год. 01 хв. ОСОБА_8 , діючи згідно умов зазначених ОСОБА_6 щодо обставин (дати, часу та місця) отримання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну», прибув за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 71/2, неподалік церкви Святого Пантелеймона, де ОСОБА_6 , з тих же мотивів та метою, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, передав ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) вологу речовину білого кольору масою 4,664 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,117 г., таким чином її збув.

Після цього, у невстановлені в ході досудового розслідування час, у невстановленому місці та спосіб, однак до 08.08.2018, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів за відсутності правових підстав, у порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено», незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставину у невідомої ОСОБА_6 особи ОСОБА_5 , вологу речовину білого кольору масою 4,770 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,127 г. з метою збуту, після чого, незаконно перевіз зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено в невстановлене органом досудового розслідування місце, де почав її незаконно зберігати з метою збуту.

08.08.2018 близько 14 год. 59 хв. ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_7 , з тих же мотивів та метою, діючи повторно, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів перебуваючи в парковій зоні, розташованій неподалік від адміністративної будівлі Національного антикорупційного бюро України, за адресою: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, отримав від ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) грошові кошти у сумі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, за збут йому психотропної речовини «амфетамін», зазначивши при цьому обставини (дату, час та місце) отримання ОСОБА_8 психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну».

В подальшому, реалізуючи вищезазначену домовленість, ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак до 09.08.2018, невстановленому місці та спосіб, з тих же мотивів, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільну із ОСОБА_7 мету щодо збуту психотропних речовин, отримав від останнього вологу речовину білого кольору масою 4,770 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,127 г., після чого, почав її незаконно зберігати у невстановленому досудовому розслідуванням місці.

09.08.2018 приблизно о 15 год. 47 хв. ОСОБА_8 , діючи згідно умов зазначених ОСОБА_6 щодо обставин (дати, часу та місця) отримання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну», прибув за адресою: м. Київ, вул. Курська, 1/26, де ОСОБА_6 , діючи з тих же мотивів та метою, повторно, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, передав ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) вологу речовину білого кольору масою 4,770 г. із вмістом «амфетаміну», яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 2,127 г., таким чином її збув.

Після цього, у невстановлені в ході досудового розслідування час, у невстановленому місці та спосіб, однак до 12.09.2018, у період часу з 18 год. 50 хв. до 19 год. 01 хв. ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів за відсутності правових підстав, у порушення Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено», незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин у невідомої ОСОБА_6 особи ОСОБА_5 , вологу пастоподібну речовину білого кольору масою 49,493 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 18,164 г., з метою збуту, після чого, незаконно перевіз зазначену психотропну речовину, обіг якої обмежено в невстановлене органом досудового розслідування місце, де почав її незаконно зберігати, з метою збуту.

12.09.2018 близько 17 год. 23 хв. ОСОБА_6 , діючи спільно із ОСОБА_7 , з тих же мотивів та метою, діючи повторно, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, перебуваючи в парковій зоні, розташованій неподалік від адміністративної будівлі Національного антикорупційного бюро України, за адресою: м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, отримав від ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) першу частину грошових коштів у сумі 8 000 (вісім тисяч) гривень, за збут йому психотропної речовини «амфетамін», зазначивши при цьому обставини (дату, час та місце) отримання ОСОБА_8 психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну».

Тоді ж, у період часу із 19 год. 30 хв. до 19 год. 40 хв. реалізуючи вищезазначену домовленість, ОСОБА_6 , у невстановленому місці та спосіб, з тих же мотивів, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільну із ОСОБА_7 мету щодо збуту психотропних речовин, отримав від останнього вологу пастоподібну речовину білого кольору масою 49,493 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 18,164 г., після чого, почав її незаконно зберігати у невстановленому досудовому розслідуванням місці.

В той же день, у період часу із 19 год. 41 хв. по 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 перемістив зазначену психотропну речовину у автомобілі д.н.з. НОМЕР_1 , із вул. Василя Сурикова, 3, що у м. Києві в район Залізничного вокзалу «Південний» за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, тобто незаконно перевіз психотропну речовину.

Того ж дня, приблизно о 20 год. 03 хв. ОСОБА_8 діючи згідно умов зазначених ОСОБА_6 щодо обставин (дати, часу та місця) отримання психотропної речовини, обіг якої обмежено - «амфетаміну», перебуваючи неподалік Залізничного вокзалу «Південний» за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, де ОСОБА_6 , діючи з тих же мотивів та метою, повторно, у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, передав ОСОБА_8 (який діяв під контролем правоохоронних органів) пастоподібну речовину білого кольору масою 49,493 г. із вмістом «амфетаміну», який є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, масою 18,164 г., таким чином її збув, останній в свою чергу передав ОСОБА_6 другу частину грошових коштів у сумі 8200 (вісім тисяч двісті) гривень, за збут йому вищезазначеної психотропної речовини «амфетамін».

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» встановлено що маса амфетаміну від 15,0 грам і більше є особливо великим розміром психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу.

Крім того, згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно зі ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, зброя та боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї) не можуть перебувати у власності громадян.

Однак, ОСОБА_5 в порушення вказаних вимог вирішив стати на злочинний шлях та вчинив кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, за наступних обставин.

Так, у порушення додатку № 1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав бойовий припас, а саме: один запал до гранати РГД-5 з маркуванням «УЗРГМ-2-583-81 59» та один корпус до гранати РГД-5 з маркуванням «46-88-1Т», які є складовими частинами одного бойового припасу, після чого у невстановлений досудовим розслідуванням час переніс вказаний боєприпас до автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», д.н.з. НОМЕР_2 , яким останній користується у робочих цілях, де почав його зберігати та перевозити без передбаченого законом дозволу.

13.09.2018 у період часу з 15 год 40 хв. по 17 год. 00 хв., під час обшуку автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився неподалік будинку №31а по проспекту Правди в м. Києві та перебуває в користуванні ОСОБА_5 , виявлено та вилучено один запал до гранати РГД-5 з маркуванням «УЗРГМ-2-583-81 59» та один корпус до гранати РГД-5 з маркуванням «46-88-1Т», які є складовими частинами одного бойового припасу.

Прокурор вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Підозрювана вказала, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, 13.09.2018 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.09.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

14.09.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_9 обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком до 13.11.2018 року, а також покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

06.11.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_10 продовжено строк дії домашнього арешту ОСОБА_5 з забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком до 13.12.2018 року, а також покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

12.12.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_11 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком до 12.02.2019, а також покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

12.02.2019 2018 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_12 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_5 із забороною залишати житлове приміщення за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком до 12.03.2019, а також покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

07.03.2019 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Того ж дня, стороні захисту повідомлено про закінчення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в розпорядженні сторони обвинувачення, ознайомлення із якими на даний час триває.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 12.09.2018, автомобіля марки «Geely» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти здобуті від незаконного збуту психотропних речовин;

- протоколами огляду особи і вручення грошових коштів від 03.08.2018, від 08.08.2018 та від 12.09.2018;

- протоколами огляду та видачі психотропної речовини від 04.08.2018, від 09.08.2018 та від 12.09.2018;

- протоколом обшуку від 12.09.2018, службового кабінету ОСОБА_7 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти здобуті від незаконного збуту психотропних речовин;

- протоколом обшуку від 13.09.2018, автомобіля «ЗАЗ TF69Y0», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , в ході якого виявлено та вилучено один запал до гранати РГД-5 з маркуванням «УЗРГМ-2-583-81 59» та один корпус до гранати РГД-5 з маркуванням «46-88-1Т», які є складовими частинами одного бойового припасу та грошові кошти здобуті від незаконного збуту психотропних речовин;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;

- висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів № 137/5 від 07.08.2018, № 139/5 від 13.08.2018, № 158/5 від 13.09.2018;

- висновком вибухово технічної експертизи № 14-326 від 02.01.2019;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави, а відтак необхідно відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього на строк 17 травня 2019 року такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити прокурору у задоволенні його клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в межах 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 192 100 грн.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві:
Отримувач: ТУДСА України в місті Києві

МФО: 820172
Банк: Казначейство України
р/р № 2089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, зокрема:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування свідками у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом до 17 травня 2019 року.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому, застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді застави оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні № 0000171.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 12:10 год. 22 березня 2019 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1