Справа № 738/1182/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/9/18
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.016.270.170.000.226, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановив:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертного дослідження в розмірі 264 грн. 30 коп. покладено на рахунок держави.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор подав апеляційну скаргу, просить вирок районного суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт. Винести ухвалу про допит свідка ОСОБА_10 в режимі відеоконференції. Також просить дослідити наступні докази, зокрема:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 26.03.2016;

- картку первинного обліку інформації від 26.03.2016;

- протокол огляду місця події, яким 26.03.2016 оглянуто територію

біля магазину ФОП « ОСОБА_12 » в смт Макошино Менського району;

- заяву ОСОБА_13 про дозвіл на огляд господарства від

26.03.2016;

- протокол огляду місця події, яким 26.03.2016 оглянуто господарство

ОСОБА_13 по

АДРЕСА_1 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 22.04.2016;

- постанову про призначення товарознавчої експертизи від 29.03.2016;

- висновок товарознавчої експертизи №1568/16-24 від 18.04.2016;

- допитати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .. Вказує, що суд порушив такий із основоположних принципів, передбачених ст. 22 КПК України, як змагальність сторін, оскільки не створено необхідні умови для реалізації прокурором його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Неповнота судового розгляду полягає у тому, що суд залишив без дослідження допит основного свідка обвинувачення ОСОБА_10 , що неодноразово ініціювалося прокурором. Під час досудового розслідування свідок повідомляв, що ОСОБА_7 перебував біля магазину у той час, коли свідок підійшла з велосипедом, залишила його біля входу, а коли вийшла - виявила відсутність і велосипеду, і обвинуваченого. Так, після встановлення того, що свідок є студенткою ДВНЗ «Переяслав-Хмельницького державного педагогічного університету ім. Г.Сковороди», про що долучено довідку навчального закладу, та не може з`явитись у судове засідання, судом безпідставно відхилено клопотання прокурора про допит свідка в режимі відеоконференції. Такі дії суду позбавили прокурора можливості доводити винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. І ст. 185 КК України. Крім того, вважаю, що суд однобічно дослідив докази по даній справі, надав оцінку кожному із них окремо, однак не надав оцінку всім доказам у сукупності, чим порушив принцип змагальності. Також, суд не взяв до уваги та не дав оцінку доказам, які могли істотно вплинути на його висновки, при цьому поклав у основу виправдувального вироку покази обвинуваченого та його близьких родичів, які мали б бути розцінені судом, як намагання уникнути відповідальності за скоєне, і спростовуються доказами, зібраними в ході досудового розслідування. Крім того, судом визнано недопустимими доказами огляд місця події (а.п. 58-62), проведену у подальшому товарознавчу експертизу (а.п. 67-69) та пред`явлення речей для впізнання (а.п.70-73). Оскільки огляд місця події був проведений без ухвали слідчого судді, а лише на підставі письмового дозволу власника житла. Згідно ч. І ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Проте у ході судового розгляду, скарг на дії працівників поліції при отриманні дозволу на проведення огляду не надходило. Так, у судовому засіданні досліджено протокол огляду місця події від 26.03.2016, проведений за письмовою згодою ОСОБА_13 (наявна у матеріалах справи), та у її присутності. Під час огляду вилучено велосипед «Мінськ» чорного кольору із рамою закритого типу. В ході слідчої дії жодних заяв та зауважень, в тому числі від ОСОБА_13 , не надходило, про що свідчить її підпис.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено,що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 26 березня 2016 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по АДРЕСА_2 , біля магазину ФОП « ОСОБА_15 », шляхом вільного доступу, умисно, таємно скоїв крадіжку велосипеда марки «Мінськ», вартістю 528 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Місцевий суд належним чином дослідив надані докази та надав їм вірну оцінку.

Апеляційний суд допитав свідка ОСОБА_10 яка повідомила, що ОСОБА_7 перебував біля магазину у той час, коли вона підійшла з велосипедом, залишила його біля входу, а коли вийшла - виявила відсутність і велосипеду, і обвинуваченого. Ці її свідчення жодним чином не спростовують заяву обвинуваченого, що він, будучи у стані алкогольного сп`яніння, помилково взяв біля магазину велосипед ОСОБА_11 , хоч хотів взяти велосипед свого товариша.

Натомість дії та поведінка обвинуваченого (велосипед взяв у світлу пору доби, відкрито на ньому пересувався по населеному пункту в якому його багато хто з населення знає, прибувши додому велосипед не сховав, а відкрито залишив на подвір`ї і ліг спати, весь час давав послідовні покази, що переплутав велосипеди) свідчать про відсутність у нього умислу на скоєння крадіжки.

ОСОБА_14 , брат обвинуваченого, в апеляційному суді підтвердив, що в день інциденту той пояснював як переплутав велосипеди.

Докази, про повторне дослідження яких просить прокурор, належним чином досліджені місцевим судом і в своїй сукупності, як і кожний окремо, підтверджують фактичні обставини події, яку сам обвинувачений не заперечує, але також не вказують на наявність у нього умислу на крадіжку.

Це саме стосується і доказів визнаних судом не допустимими.

Отже органом досудового розслідування не було здобуто достатніх доказів, які б свідчили, про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який йому було інкриміновано, бо відсутня така обов`язкова складова складу злочину як умисел на викрадення.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що він не мав умислу на викрадення велосипеда, а його дії зумовлені банальною помилкою, а також свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про те, що вони чули, як обвинувачений повідомляв про прикру помилку - не були спростовані зібраними стороною обвинувачення доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви, мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених в ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та потерпілого.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведенності вини особи тлумачаться на її користь.

У судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він переплутав велосипед потерпілого ОСОБА_11 з велосипедом, який був у його користуванні. Факт існування іншого велосипеду, яким користувався обвинувачений підтвердили свідки: ОСОБА_13 ( яка показала, що обвинувачений після того, як працівниками поліції було оглянуто їх обійстя та вилучено велосипед, її син - обвинувачений ОСОБА_7 пішов та забрав під магазином той велосипед, на якому він зранку їздив), свідок ОСОБА_14 (який підтвердив факт користування обвинуваченим велосипедом свого товариша, хоча і зазначив , що велосипеди були дещо різного кольору, крім того свідок показав, що коли запитав у обвинуваченого про велосипед, що біля сараю, той відповів, що не знає ніякого іншого велосипеда) . Свідок ОСОБА_15 підтвердила, що вона під час проведення слідчого експерименту чула від обвинуваченого як той розповідав, що переплутав велосипеди.

Вищевказані відомості стороною обвинувачення не були спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

За таких обставин колегія суддів вважає виправдувальний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, а касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4