Провадження №1-кс/760/7058/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді з 11.07.2018 перебуває скарга ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
У поданій скарзі ОСОБА_4 вказує, що посадовими особами НАБ України не внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання 07.05.2018 його заяви про вчинене кримінальне правопорушення суддями Апеляційного суду Рівненської обл. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , керівником прокуратури Рівненської обл. ОСОБА_8 , прокурором відділу прокуратури Рівненської обл. ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 396 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити з мотивів, викладених у скарзі.
Уповноважена особа НАБ України в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.
Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що 07.05.2018 ОСОБА_3 звернувся до НАБ України з заявою про вчинене кримінальне правопорушення суддями Апеляційного суду Рівненської обл. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , керівником прокуратури Рівненської обл. ОСОБА_8 , прокурором відділу прокуратури Рівненської обл. ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 396 КК України, яке, на думку ОСОБА_3 , полягало у винесенні суддями рішення про відмову в задоволенні подання голови Рівненського міського суду Рівненської обл. щодо визначення підсудності скарги ОСОБА_3 на рішення СВ прокуратури Рівненської обл. ОСОБА_10 від 28.02.2018 про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2017. З приводу працівників прокуратури ОСОБА_3 у своїй заяві від 07.05.2018 зазначає, що прокурор Рівненської обл. ОСОБА_8 покриває злочинну діяльність своїх працівників, в тому числі, і прокурора ОСОБА_9 , ігнорує його заяви та виконання ухвал слідчих суддів.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У своїй заяві від 07.05.2018, поданій до НАБ України, ОСОБА_3 фактично висловлює свою незгоду з судовим рішенням суддів Апеляційного суду Рівненської обл. за результатом розгляду подання голови Рівненського міського суду Рівненської обл. щодо визначення підсудності його скарги на рішення від 28.02.2018 про закриття кримінального провадження № 0000324 від 13.05.2017.
Крім того, з тексту заяви ОСОБА_3 вбачається його незгода з діями/бездіяльністю органу прокуратури, в особі керівника і прокурорів.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
При цьому, норми ст. 214 КПК України пов`язані з ч. 1 ст. 2 КК України, і тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, системний аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення чи об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення (фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення тощо).
Посилання на неправомірні дії, незгода з процесуальним рішенням суддів при розгляді справ самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку ст. 214 КПК України.
Ст. 126 Конституції України передбачені гарантії незалежності і недоторканності суддів, зокрема, забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
П. 10 Постанови № 8 Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року передбачено, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, в порядку, встановленому процесуальним законом.
Така позиція міститься у Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 57 Висновку), у якій підкреслюється, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.
З огляду на наведене, скарга в частині невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення відносно суддів задоволенню не підлягає.
Крім того, дії/бездіяльність органу прокуратури ОСОБА_3 має право оскаржити до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. ст. 303-306 КПК України.
Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: