ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/645/19 Справа № 202/403/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дебальцеве, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , було задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 15 червня 2019 року включно.
Рішення суду обґрунтовано тим, що існує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , то слідчий суддя вважав, що викладені слідчим у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є обґрунтованими.
Так, слідчим суддею були враховані дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , який на даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинених в групі з іншими особами, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу підтверджує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначене вказує на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею враховано і інші дані щодо особи ОСОБА_8 , в тому числі відомості щодо його сім`ї, місця проживання, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.
Продовжуючи строк тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні спливає 25 червня 2019 року, і тому продовжив строк тримання під вартою підозрюваному в межах вказаного строку досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року і постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі - цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом задоволено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою особи з прямим порушенням п. 3 ч. 1 ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у судовому засіданні, під час обрання запобіжного заходу, прокурором зазначались ризики щодо ОСОБА_8 , які не відповідають дійсності і фактичним матеріалам справи.
Зазначає, що відсутні жодні фактичні дані про реальне переховування від органів досудового розслідування та/або суду ОСОБА_8 , не наведено жодних показань свідків про намір впливу підозрюваного на них, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо, жодних даних про фактичні знищення, ховання або спотворення будь- якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, жодних документів, підтверджуючих, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку, жодної інформації про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, відсутня також інформація про кримінальні зв`язки особи, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Вважає, що ухвала має формальні посилання на доведеність фактів, нібито які є підставою продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , а також, містить як обґрунтування лише тяжкість інкримінованого злочину, що нібито в свою чергу підтверджує наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зазначає, що обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту надасть йому можливість підтвердити своєю процесуальною поведінкою довіру суду, дасть змогу проводити час зі своєю родиною.
Посилається на те, що згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_8 характеризується як відповідальний, досвідчений, товариський співробітник, а також позитивно характеризується за місцем мешкання, аморального способу життя не веде, алкогольними напоями не зловживає. Проте, прокурором при дослідженні особи ОСОБА_8 та судом при обранні запобіжного заходу дані характеризуючі матеріали досліджено не було, що призвело до обрання стосовно особи найжорстокішого і негуманного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 960 500 (дев ятсот шістдесят тисяч п ятсот) гривень. Дана сума є непомірною для ОСОБА_8 .
Зазначає, що майже всі вищеперераховані характеризуючі дані, життєві обставини та матеріальне положення ОСОБА_8 , не були прийняті до уваги слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до вимог частин 3, 4, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001738 від 27.12.2018 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 289 КК України.
26 лютого 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в цей же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 квітня 2019 року, з можливістю внесення застави.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року строк досудового розслідування кримінального провадження № 0001738 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 25 червня 2019 року включно.
17 квітня 2019 року слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 до чотирьох місяців.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого відомості свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у скоєному вищевказаному злочині, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, існує необхідність у проведені та завершенні виконання слідчих (розшукових) дій,зазначених у клопотанні, які потребують додаткового часу.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що заявлені ризики об`єктивно існують, не зменшилися та для їх запобігання, необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, апеляційним переглядом встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства та існували під час обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Також слідчий суддя врахував той факт, що ОСОБА_8 скоїв ряд тяжких злочинів, вчинених в групі з іншими особами, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу підтверджує наявність вищезазначених ризиків, та обґрунтовано прийшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи ж захисту про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі підозрюваного, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за них у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені факти не зменшують встановлені відносно підозрюваного ризики у даному кримінальному провадженні.
Колегія суддів погоджується також і з висновком слідчого судді про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного та вважає, що підстави, на які послався слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_8 , виправдовують подальше тримання його під вартою.
Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 в межах строків досудового розслідування.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, продовжений судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 197, 199, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4