КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 14 лютого 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ЧОРНОБИЛЬ ТУР», на ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотанняслідчого СВ ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене керівником Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на два МАФи, які обклеєні рекламною продукцією TOB «Chornobyl Tour», спрямованою на проведення екскурсій по зоні відчуження, а також військовий транспортний засіб марки БРДМ-2, р.н. НОМЕР_1 , без жодних ідентифікуючих табличок, ноутбук марки «Асер», чорного кольору, без серійного номеру, персональний комп`ютер, та п`ять зошитів з рукописними текстами.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ЧОРНОБИЛЬ ТУР», подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та повернути арештоване майно.
Зокрема, автор апеляційної скарги зазначає про порушення слідчим п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки останнім в клопотанні не зазначено мету з якою необхідно накласти арешт. При тому, слідчий суддя безпідставно, самостійно прийшов до висновку, що метою такого арешту є збереження речових доказів.

Також, представник зазначає, що слідчим суддею не перевірено наявність у клопотанні слідчого обґрунтування необхідності арешту. Так, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внесене до ЄРДР 22 листопада 2018 року за № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 356 КК України, однак обґрунтування клопотання слідчим здійснено документами, дата видачі яких передує даті внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Окремо, автор апеляційної скарги звертає увагу на незаконність проведеного слідчим 18 грудня 2018 року огляду приміщень МАФів, що є автомобільними причепами та належать на праві користування ТОВ «Чорнобиль Тур», а також те, що слідчим було вилучено персональний комп`ютер та ноутбук «Асер» без ухвали слідчого судді.

Крім того, представник власника майна зазначає, що в матеріалах провадження не містяться жодних документів, якими б підтверджувалися власники та володільці вилученого майна, і слідчим не вжито жодних процесуальних дій по їх встановленню.

Щодо строку на апеляційне оскарження, то автор апеляційної скарги зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувався за відсутності власника майна та його представника, а копія оскаржуваного рішення отримана товариством 14 січня 2019 року.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був завчасно проінформований, та надіслав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, у зв`язку з чим колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу у відсутності представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 172 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, Відділом поліції зони Чорнобильської АЕС Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого 22 листопада 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000074, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що невідомі особи, перебуваючи в зоні відчуження ЧАЕС, що за адресою: Київська обл., Чорнобильський р-н, КПП «Дитятки», самовільно, без належних на те дозвільних документів встановили малу архітектурну форму (кіоск) та здійснюють організацію екскурсійних подорожей в зоні відчуження. В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «Chornobyl Tour» встановили приміщення МАФу, де здійснюють торгівлю сувенірами, а також продуктами харчування за межами населеного пункту с. Дитятки, Іванківського району, Київської області, та встановлено, що місце його розташування знаходиться на території зони відчуження ЧАЕС.
19 грудня 2018 року слідчий СВ ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з керівником Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Іванківського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на два МАФи, які обклеєні рекламною продукцією TOB «Chornobyl Tour», спрямованою на проведення екскурсій по зоні відчуження, а також військовий транспортний засіб марки БРДМ-2, р.н. НОМЕР_1 , без жодних ідентифікуючих табличок, ноутбук марки «Асер», чорного кольору, без серійного номеру, персональний комп`ютер, та п`ять зошитів з рукописними текстами.
Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року вказане клопотання слідчого було задоволено.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що слідчий ОСОБА_7 звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту є забезпечення можливого заявленого цивільного позову в рамках кримінального провадження.
Разом з цим, на переконання колегії суддів, матеріали додані до клопотання, не містять доказів існування у даному кримінальному провадженні цивільного позову, оскільки положення ст. 170 КПК України не містять підстав для накладення арешту з метою забезпечення можливого цивільного позову, передбачаючи лише право звертатись з таким клопотанням у разі необхідності забезпечення цивільного позову, який вже подано у кримінальному провадженні.

Накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, який можливо буде поданий у майбутньому, унеможливлює з`ясування питання співмірності майна, на яке слідчий просить накласти арешт та ціни позову, оскільки він ще не поданий зацікавленою особою.

Крім того, слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого самостійно прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.
Разом з цим, з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, який передбачає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, то на переконання колегії суддів, таке майно першочергово має бути визнано органом досудового розслідування, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій має зазначити підстави визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій слідчим вчинено не було, з врахуванням відсутності у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання грошових коштів речовим доказом.

Наведені обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту саме з метою збереження речових доказів, та забезпечення можливого заявленого цивільного позову.

За таких обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, оскільки воно внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ТОВ «ЧОРНОБИЛЬ ТУР», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на два МАФи, які обклеєні рекламною продукцією TOB «Chornobyl Tour», спрямованою на проведення екскурсій по зоні відчуження, а також військовий транспортний засіб марки БРДМ-2, р.н. НОМЕР_1 , без жодних ідентифікуючих табличок, ноутбук марки «Асер», чорного кольору, без серійного номеру, персональний комп`ютер, та п`ять зошитів з рукописними текстами, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотанняслідчого СВ ВП зони ЧАЕС ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: на два МАФи, які обклеєні рекламною продукцією TOB «Chornobyl Tour», спрямованою на проведення екскурсій по зоні відчуження, а також військовий транспортний засіб марки БРДМ-2, р.н. НОМЕР_1 , без жодних ідентифікуючих табличок, ноутбук марки «Асер», чорного кольору, без серійного номеру, персональний комп`ютер, та п`ять зошитів з рукописними текстами, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1131/2019 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_9 Доповідач: ОСОБА_1