Справа № 214/8892/14-к
1-кп/214/22/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0003548 від 17.09.2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 09.11.1995 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 229-6 ч. 1 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, ст.. 96 КК України (лікування від наркоманії);

- 04.01.1999 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.. 229-6 ч. 2, 44, 229-8, 42 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, ст. 14 КК України (лікування від наркоманії);

- 21.12.2006 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 307 ч. 2, 69, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.10.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 307 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приблизно 20.01.2014 року, з метою зайняття забороненими видами господарської діяльності та особистого збагачення, уклав з ФОП ОСОБА_7 договір оренди нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_4 , отримав в оренду вказане нежитлове приміщення.
Надалі, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зайняття забороненим видом господарської діяльності, ОСОБА_4 приблизно 25.01.2014 року, уклав із невстановленою слідством особою, якій не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , усну домовленість. Згідно вищевказаної домовленості ОСОБА_4 отримав 17 гральних дитячих атракціонів, сплативши за них 2000 грн., згодом які було розміщено в приміщенні АДРЕСА_2 , підключено до мережі електропостачання, та невстановленим досудовим слідством особами встановлено на вказаних атракціонах програмне забезпечення для проведення азартних ігор, з метою зайняття забороненими видами господарської діяльності, а саме гральним бізнесом, який відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 року, є діяльністю з організації та проведення азартних ігор, умовами участі в яких є внесення гравцями ставок, що дає змогу отримати виграш (приз) і результат яких залежить від випадковості.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 року, в Україні забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх.
Проте, ОСОБА_4 в період часу з 25.01.2014 року по 16.09.2014 року, умисно, з корисливих спонукань, в супереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 року, усвідомлюючи, що на заняття гральним бізнесом в Україні є заборона, наймав осіб, в обов`язок яких входило за грошову винагороду забезпечення функціонування вищезазначеного залу персональних комп`ютерів (гральних дитячих атракціонів).
ОСОБА_4 , протягом часу з 25.01.2014 року по 16.09.2014 року отримував кошти від грального бізнесу, виплачуючи винагороду гравцям вищезазначеного закладу.
16 вересня 2014 року, на виконання вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 року, співробітниками Управління державної служби по боротьбі з економічною злочинністю Головного управління міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області спільно із співробітниками Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за вказаною вище адресою проведено огляд приміщення, де знаходився інтерактивний комп`ютерний клуб, організатором та тимчасовим користувачем якого був ОСОБА_4 , під час якого встановлено, що у даному закладі за допомогою 17 електронних атракціонів, на яких було можливо проведення ігор тільки при внесенні клієнтами ставок, а виграш в іграх повністю або частково залежав від випадковості, здійснювалось проведення азартних ігор й зайняття гральним бізнесом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 203-2 КК України за ознаками: зайняття гральним бізнесом.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що на початку 2014 року він зустрів знайомого ОСОБА_8 , на ринку ОСОБА_9 , який йому запропонував взяти гральні автомати та налагодити роботу.
Через деякий час вони з ОСОБА_10 зустрілися та поїхали за ігровими автоматами. Він разом зі своїм знайомим ОСОБА_11 в районі ринку «Звільнення» придбали 17 штук автоматів. Вищезазначені автомати вони погрузили до автомобіля «Газель» та привезли на ОСОБА_12 , в кафе, яке розташоване біля станції швидкісного трамваю. Привізши ігрові автомати, він разом зі своїм знайомив відвантажив їх в приміщення кафе, яке заздалегідь було ним орендовано. Назву кафе, в якому орендував приміщення, він не пам`ятає. Ігрові автомати були придбані ним за 34 тисячі гривень, частину грошей з яких останній позичив у родичів.
Крім того, він пояснив, що з січня 2014 по вересень 2014 року, він здійснював свою підприємницьку діяльність в сфері зайняття гральним бізнесом. Для реалізації своєї діяльності він найняв дівчину ОСОБА_13 , в обов`язки якої входило слідкувати за автоматами та збирати гроші. Виручені кошти від автоматів ОСОБА_14 віддавала йому. При цьому, він не був зареєстрований як фізична особа підприємець.
Він просить суд врахувати, що він тяжко хворіє, має захворювання ВІЧ 4 стадії, туберкульоз кості, обструктивний артроз, тому потребує постійного лікування.
Вину у скоєному злочині визнає повністю, щиро розкаюється та просить суворо його не карати.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначаються щиросердне каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, суд вважає за можливе визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 стан здоров`я останнього. ОСОБА_4 з 14.10.2013 року є інвалідом третьої групи загальне захворювання (безтерміново) (Т.2 а.с.227, 228). Має тяжкі захворювання ( Т2, а.с. 233,234,235). Згідно довідки ОКЗ «Криворізький Центр профілактики та боротьби зі СНІДом» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на диспансерному обліку в Криворізькому Центрі СНІД з 01.10.2009 року. Діагноз ВІЛ-інфекція IV клінічна стадія( Т.3, а.с. 3).

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, судом встановлено наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 1, а.а.с. 100б101).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 1 а.с. 103), раніше судимий (Т. 1 а.с. 96-98), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (Т1 а.с. 100), у лікаря-нарколога перебуває під диспансерним наглядом з вересня 2013 року з приводу вживання опоїдів. Синдром залежності. Перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі № 2 в КЗ «КПНД «ДОР» з 11.03.2015 року по 18.05.2015 року з діагнозом : психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опоїдів. Синдром залежності. З 30.03.2015 року є учасником програми замісної підтримувальної терапії. ( Т.2, а.с.226). Крім того, обвинувачений є інвалідом 3 групи з 14 жовтня 2013 року за загальним захворюванням ( Т.2. а.с.227;228) .

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді штрафу.

З урахуванням викладеного та особи винного, який раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 203-2 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в загальній частині Кримінального Кодексу України, тобто із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі семи тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 127500(сто двадцять сім тисяч п`ятсот ) грн. 00 коп.

Речові докази:

-договір оренди приміщення від 20.01.2014 року на 1 аркуші - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0003548 від 17.09.2014 року ( Т.1 а.с.78);

-грошові кошти в сумі 91 грн. ( дев`яносто одна гривня) , які передані на відповідальне зберігання на депозитний рахунок фінансового відділу Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області передати в дохід держави ( Т.1 а.с. 46;47);

-17 гральних дитячих атракціонів електронних, які передані на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_15 на підставі ст.ст. 96-1,96-2 КК України - конфіскувати ( Т.1, а.с. 56; 73);

-ключі у зв`язці у кількості 21 штуки, які зберігаються в камері зберігання Саксаганського РВ КМУ знищити (Т.1. а.с.46;48);

-зошит у клітинку який зберігаються в камері зберігання Саксаганського РВ КМУ - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0003548 від 17.09.2014 року ( Т.1, 46;48)

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1