Справа № 482/340/19
Номер провадження 1-кп/482/98/2019
УХВАЛА
15 квітня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 стверджував, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, відповідає вимогам КПК України, просив про його призначення до розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 проти призначення обвинувального акту до розгляду не заперечували.

Вивчивши обвинувальний акт, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.

Так, згідно з обвинувальним актом, що переданий до суду, вказано, що 22.01.2016 приблизно о 21.00 год. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював свій рух по автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» в м. Нова Одеса по вул. Центральній (біля готелю «Круїз»). В цей же час по вказаній проїзній частині, по ходу руху автомобіля йшли три пішохода.

Рухаючись в обраному напрямку, на автомобільній дорозі Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» в м. Нова Одеса, по вул.. Центральній водій ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішоходів в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 12.3 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 із відповідними змінами та доповненнями, а саме:

відповідно до п.п.1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими,

відповідно до вимог п.п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чим перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків,

відповідно до п.п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпеченого для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого осколкового перелому обох кісток лівої гомілки у середній третині, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водіїм ОСОБА_3 вимог п.п.1.3, 1.5, 12.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, а саме-порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 283, ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст. 337 КПК України).

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Об`єктивна сторона складу злочину - це зовнішній прояв злочинного посягання, що включає суспільно небезпечне і протиправне діяння, вчинене у певний час, визначеним способом, із застосуванням конкретних засобів, з настанням суспільно небезпечних наслідків. Особливе значення об`єктивної сторони складу злочину в теорії та судовій практиці обумовлене тим, що вона структурно входить в основу кримінальної відповідальності, визначає її межі, є умовою правильної кваліфікації та розмежування суміжних складів злочинів, а також елементи об`єктивної сторони складу злочину конструюють диспозицію кримінально-правової норми.

Згідно ч.1 ст. 286 КК України, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, кримінальна відповідальність настає за порушення правил дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Зі змісту сформульованої у ст.. 286 КК України диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. У зв`язку з цим має бути вказано які норми правил безпеки дорожнього руху не додержано, в чому ж саме полягають дії або бездіяльність обвинуваченого; чи є причинний зв`язок між цими конкретними порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Проте, в обвинувальному акті не викладено в чому ж саме, у вчиненні чи не вчиненні яких саме дій, що і є порушенням п.п.1.3, 1.5, 12.3 ПДР України обвинувачується ОСОБА_3 , як не викладено в повному обсязі і обставин руху транспортного засобу, навіть напрямок його руху, дорожні умови руху.

В обвинувальному акті взагалі не викладено обставини, які відповідно до ст.. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні .

Орган досудового розслідування в обвинувальному акті обмежився лише переліком цих пунктів, зазначивши їх зміст, визначений у ПДР, але не вказавши що ж саме вчинив обвинувачений, що стало підставою вважати, що він порушив вимоги цих пунктів ПДР.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Викладаючи у обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, взагалі не зазначено обставини скоєного суспільно-небезпечних дій обвинуваченим.

Таким чином, обвинувальний акт вимогам ст.. 291 КПК України не відповідає, а викладене у ньому обвинувачення є неконкретним, що є порушення прав а на захист особи, що підозрюється у вчиненні конкретного злочину, який має право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення та мати можливість підготуватися до захисту.

Керуючись ст.ст. 314, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000046 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, повернути прокурору.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_7