Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 695/2163/18
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинуваченому ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні умисного злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно у місці масового перебування громадян, яке кваліфіковано за ч.2 ст. 307 КК України.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 08.03.2019, а тому суд ініціював питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу строку, до якого продовжений вказаний запобіжний захід.

Прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, наголосив, що ризик продовжують існувати, зокрема перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вчиняти нові злочини, так як він ніде не працює; не доведені соціальні зв`язки, а тому може переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_5 вказав на відсутності доказів тих ризиків, на які вказує прокурор, наголосив на відсутності доказів обвинувачення, просив відмовити у продовженні триманні під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника суд приходить до наступних висновків.

Суд встановлює факт наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тобто суд вбачає що ОСОБА_4 може переховуватись від суду та/або вчинити інші злочини. Ці висновки суду ґрунтуються відсутністю міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, недоведеність стороною захисту права проживання ОСОБА_4 в будь якому житлі, відсутності у підсудного постійної роботи.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, судом взято до уваги тяжкість обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 , а тому об`єктивним є твердження прокурора, що під острахом кримінальної відповідальності останній може ухилятися від суду. Наявність такого ризику узгоджується із рішенням ЄСПЛ у справі від 26.07.2001 «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 п.81, в якому зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Питання щодо оцінки досліджуємих доказів суд вирішує в нарадчій кімнати, а тому суд не приймає доводи захисника щодо недоведеності винуватості обвинуваченого на стадії судового розгляду.

Суд вважає, що ризики, які слугували підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися та продовжують існувати, а тримання його під вартою є виправданим та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження, за таких обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 331, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на два місяці, тобто до 19 квітня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику для відому, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1