ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/40/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засдіанні в залі Тернопільського апеляційного суду матеріалами кримінального провадження № 11-cc/817/40/18 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02.11.2018 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеннм застави в сумі 700 000 грн. та покладенням обовязків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у випадку внесення такої.

Строк дії ухвали встановлено до 00 год. 00 хв. 28 грудня 2018 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання до ОСОБА_6 запобіжного заходу .

Мотивує скаргу тим, що предявлена ОСОБА_6 підозра є необгрунтованою з огляду на відсутність вагомих доказів, які підтверджують її існування через наявність розбіжностей у описанні потерпілим ОСОБА_11 зовнішності підозрюваного у протоколі його допиту та протоколі предявлення для впізнання за фотознімками, відсутність серед процесуальних джерел доказів, визначених ст.84 КПК України спецповідомлення Тернопільського НДЕКЦ МВС України від 1.11.2018 року про належність вилучених у квартирі потерпілого слідів пальців рук ОСОБА_11 , відсутність доказів на підтвердження суми коштів, які вимагали у ОСОБА_11 та яка встановлена лише зі слів потерпілого, незаконність затримання ОСОБА_6 о 20 год. 10 хв. 31.10.2018 року на підставі ст.208 КПК України, та впізнання його потерпілим ОСОБА_11 за фотознімками лише лише о 20 год. 45 хв. , що свідчить про фальсифікацію доказів, проведення огляду місця події- помешкання потерпілого ОСОБА_11 без ухвали слідчого судді на обшук, а також вилучення з даного житла слідів пальців рук з порушенням процедури встановленої для арешту майна.

Крім того, вважає, що слідчий суддя в повній мірі не дослідив обставини, які характеризують особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, його майновий стан, проживає однією сім`єю разом з ОСОБА_12 , яка перебуває на четвертому місяці вагітності і потребує матеріального забезпечення та догляду, та виніс незаконне та необгрунтоване рішення щодо обрання запобіжною заходу у вигляді тримання під вартою із встановленням непомірного для нього розміру застави у розмірі більшому, ніж передбачено ч.5 ст.182 КПК України за відсутності виключних обставин для визначення розміру встановлену КПК України .

Зазначає про те, що затримання підозрюваного відбулось 15-16 год. 31.10.2018 року, а не о 20 год. 10 хв. згідно з відміткою у протоколі затримання та з застосуванням фізичної сили, слідчий суддя не перевірив вказані обставини в порядку ст.206 КПК України, а обмежився зобовязанням слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_11 та направленням постановленого рішення прокурору Тернопільської області для проведення перевірки щодо обставин незаконного затримання його підзахисного.

Також зазначає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про допит свідка ОСОБА_12 , яка є співмешканкою підозрюваного та перебувала разом з ним у момент затримання, зіславшись на норму ст.290 КПК України про невідкриття стороною захисту обставин, які може повідомити дана особа.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та неповнотою судового розгляду. Мотивує скаргу тим, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження обгрунтованості підозри у скоєнні ним вказаних кримінальних праворушень та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у звязку з чим просить колегію суддів постановити нове рішення, яким застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави до 70000 грн., що буде відповідати його доходам та соціальному статусу.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги з викладених мотивів, прокурора, який просив відмовити у задоволенні скарг та залишити без змін ухвалу слідчого судді, показння свідка ОСОБА_12 , яка будучи допитана колегією суддів у якості свідка повідомила про те, що є цивільною дружиною підозрюваного та очікує від нього дитину, у день затримання перебувала разом з ним та бачила обставини затримання її чоловіка працівниками поліції 31.10.2018 року о 15-16 год. з застосуванням фізичної сили, а не о 20 год 10 хв. згідно протоколу його затримання, приїхала з м.Запоріжжя разом з ним у м.Тернопіль без будь-якої мети, ніде не працює, ОСОБА_6 підробляє підсобником на будовах, проживають у найманому житлі, їх товариш ОСОБА_13 мешкає разом з ними, оскільки також не має де жити, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здіснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003220 за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, у ході проведення якого встановлено, що 30.10.2018 року приблизно о 23.30 год невідомий чоловік, котрий відрекомендувався як працівник поліції за попередньою змовою з ОСОБА_13 , який, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за непритягнення онука до кримінальної відповідальності шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_14 , 1934 р.н., яка є матірю заявниці, у сумі 6800 гривень та 300 доларів США, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_14 на загальну суму 14900 гривень.

Окрім цього, 31.10.2018 року приблизно о 13.00 год ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_6 , представившись працівниками прокуратури, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 під приводом не притягнення онука до кримінальної відповідальності шляхом обману намагались заволодіти грошовими коштами ОСОБА_11 , 1929 р.н. в сумі 10000 доларів США, однак з причин, що не залежали від їх волі заволоділи грошовими коштами в сумі 12 000 гривень.

Відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до ЄРДР 31.10.2018 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 причетний до вчинення кримінального правопорушення за епізодом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 та 31.10.2018 року його затримано в порядку ст.208 КПК України

02.11.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, тобто незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого у великому розмірі за попередньою змовою групою осіб.

Клопотання про обрання до підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу обгрунтовано вагомістю наявних доказів підозри у скоєнні ОСОБА_6 вказаного правопорушення, яка підтверджується даними здобутими внаслідок допиту потерпілого, проведеного з ним впізнання ОСОБА_6 , огляду місця події - помешкання потерпілого та відомостями екперта про те, що вилучені під час огляду помешкання потерпілого сліди пальців рук належать ОСОБА_6 ; а також ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, наявність яких обгрунтовано тим, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, з врахуванням того, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має знайомства у кримінальному світі існує ризик впливу ним на потерпілого та свідків шляхом погроз та тиску з метою схилити до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що вплине на хід досудового розслідування та його обєктивність; а також ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення з огляду на те, що він ніде не працює, не має постійного джерела доходів та постійного місця проживанння, а також може перешкоджати кримінальному праворушенню іншим чином з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких. Оцінивши у сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також наявні ризики, підвищену супільну небезпеку ОСОБА_6 як особи з огляду на попередні судимості , відсутність міцних соціальних звязків, постійного місця роботи та проживання, майнового стан, суддя вірно вказав що у даному випадку наявність реального суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає приницип поваги до особистої свободи, врахувавши практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, прийшов до вірного висновку про неможливість запобігти настанню існуючих ризиків шляхом іншого запобіжного заходу.

За наслідками перевірки рішення слідчого судді, колегія суддів вважає, що суд вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст. 196 КПК України ухвалив законне та обґрунтоване рішення про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обгрунтовуючи рішення про визначення застави у розмірі, що перевищує встановлену законом максимальну межу, слідчий суддя виходив з того, що злочини, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_6 вчинено щодо особи похилого віку, яка віддала останні заощадження та в силу віку і стану здоровя позбавлена можливості заробити нові кошти, що свідчить про особливий цинізм з боку підозрюваного та становить виключну обставину.

З приводу доводів захисника про необгрунтованість підозри слід зазначити наступне.

Так, визнаючи доведеним наявність вагомих доказів на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у скоєнні передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.190 КК України, слідчий суддя виходив з долучених слідчим до клопотання доказів: протоколу огляду місця події від 31.10.2018 року помешкання потерпілого ОСОБА_11 , під час проведення якого було вилучено папілярні узори слідів пальців рук, один з яких, як свідчить спецповідомлення Тернопільського НДЕКЦ України, належить ОСОБА_6 , протоколу допиту потерпілого та проведеного з ним впізнання 31.10.2018 року, у яких він повідомив про обставини заволодіння невідомою особою належними йому коштами та впізнав ОСОБА_6 , як особу яка ними заволоділа, якого цього ж дня було затримано працівниками поліції на підставі ст.208 КПК України . Колегія суддів вважає, що на цьому етапі розслідування сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами вагомими для того щоб переконати стороннього спостерігача у тому що підозрюваний міг вчинити цей злочин. З врахуванням того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

При цьому доводи захисника про проведення огляду місця події всупереч вимогам КПК України за відсутності ухвали слідчого судді на обшук у помешканні потерпілого, а також нездійснення відеозапису під час її проведення, вилучення папілярних слідів пальців рук без подальшого накладення арешту на них не є обгрунтованими, оскільки у відповідності до вимог ст.ст.214,237 КПК України проводився огляд місця скоєння злочину, а не обшук квартири, за згодою власника помешкання та до внесення відомостей про злочин до ЄРДР, а тому на вказану слідчу дію не розповсюджуються положення ст.233 КПК України щодо обшуку житла та відповідно і проведення обовязкового відеозапису при його проведенні. Сліди папілярних узорів пальців рук, вилучені під час вказаного огляду не є речами чи майном в розумінні вимог КПК України на яке потрібно накладати арешт, оскільки воно не має власника (володільця, користувача, розпорядника).

Посилання захисника на відсутність у переліку процесуальних джерел доказів, наведеному у ст.84 КПК України - спецповідомлення НДКЦ про те, що вилучені при огляді помешканні потерпілого папілярні узори слідів пальців рук збігаються з відбитками пальця руки на дактилоскопічній карті заповненій на ОСОБА_6 суперечить п.1 ч.2 ст.99 КПК України, згідно з вимогами якої до процесуальних джерел доказів відносяться документи, одим із видів яких є інші джерела інформації.

До показань свідка ОСОБА_12 про непричетність її співмешканця ОСОБА_6 , від якого вона очікує дитину, до вказаного кримінального правопорушення колегія суддів ставиться критично, оскільки вона є співмешканкою підозрюваного, а тому зацікавленою особою у дачі показань з метою уникнення ним від застосування запобіжних заходів, відсутність мети їх приїзду у м.Тернопіль з Запорізької області, де вони народились та постійно проживали, джерел доходу, житла та будь-яких інших доказів на підтвердження повідомлених нею обставин, а також суперечності у її показаннях, ставлять під сумнів у їх правдивість.

Для перевірки доводів захисника про незаконність затримання підозрюваного, яка полягала у застосуванні до ОСОБА_6 працівниками поліції заходів фізичного впливу та невідповідності часу його фактичного затримання, зазначеному у протоколі, слідчий суддя вірно дав доручення слідчому та прокурору Тернопільської області, оскільки для їх встановлення відповідно необхідні спеціальні знання, а клопотання в порядку ст.206 КПК України подається окремо від клопотання обрання запобіжного заходу, реєструється у документообігу суду та передаєтьтся відному у слідчому судді для розгляду, за наслідками якого виноситься окреме процесуальне рішення, чого захисником підозрюваного зроблено не було. Крім того, у п.2 ч.1 ст.208 КПК України міститься декілька підстав для затримання особи, для того щоб перевірити яка саме з них мала місце у випадку затримання ОСОБА_6 необхідно дослідити всі матеріали кримінального провадження, допитати працівників, які проводили затримання, чого зробити слідчий суддя не мав можливості оскільки був обмежений документами, які прокурор додав до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу та жодних клопотань про допит осіб, які проводили затримання від захисника не надходило.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доведеність їх існування правильним, винесеним з урахуванням вимог КПК України. Слідчий суддя в оскаржуваному рішенні вірно вказав на всі існуючі ризики та навів докази на їх підтвердження.

В сукупності із обставинами кримінального провадження та ризиками, наведеними у клопотанні слідчого, для вирішення клопотання у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_6 є раніше судимою особою, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку, його сімейного стану та соціальних звязків, характеру кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється, тяжкості покарання, що загрожує у випадку визнання його винним, необхідності часу для завершення розпочатих слідчих (розшукові) дій та інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Обгрунтовуючи рішення про неможливість обрання до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу суд виходив з обставин криміанльного правопорушення, а також того, що підозрюваний становить підвищену небезпеку для суспільства через наявність непогашеної судимості, підозру у скоєнні злочину під час іпитового строку, відсутність джерел доходу та житла, міцних соціальних звязків, а тому прийшов до вірного висновку про те, що запезпечити його нележну процесуальну поведінку та запобігти настанню існуючих ризиків зможе лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши при цьому практику Європейського суду з прав людини, яка вказує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, зокрема, наявність у даному випадку реального суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Визначаючи розмір застави, що перевищує встановлену законом максимальну межу, слідчий суддя виходив з того, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 скоєно щодо особи похилого віку, яка віддала останні заощадження та в силу віку і стану здоровя позбавлена можливості заробити нові кошти, що свідчить про особливий цинізм з боку підозрюваного та становить виключну обставину.

Отже, у задоволенні апеляційних скарг підозрюваного та його захисника слід відмовити, залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 -. відмовити.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02.11.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи