Провадження №1-кс/369/4990/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.12.2018 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006900 від 05.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 з даним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006900 від 05.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК У країни.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.12.2018 року надійшло повідомлення від чергового лікаря ШМД з приводу того, що в будинку, що в БЦРЛ, швидкою медичною допомогою доставлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з колото різаною раною в області живота.
04.12.2018 року проведено огляд місця події за адресою квартира АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено ганчірку синього кольору та шматок постільної білизни з плямами бурого кольору.
05.12.2018 вилучені речі - ганчірку синього кольору та шматок постільної білизни з плямами бурого кольору, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , на праві власності в рівних частинах належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Необхідність арешту майна, в даному випадку, зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі, чи перешкоджатимуть встановленню істини та всіх обставин кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 91 КПК України є обов`язком слідчого та прокурора, внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, чи знищене.
На даному етапі проведення досудового розслідування з вилученим майном необхідно провести ряд процесуальних дій, які спрямовані на збирання доказів в рамках проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Вказане майно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню та може слугувати доказом.

Вилучені під час проведення огляду речі та документи окремо та у своїй сукупності являються доказами вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані предмети, речовини наркотичним засобом тобто об`єктом вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.
У даному випадку слід накласти арешт з забороною користування, розпорядження майном так як існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На даний момент у сторони обвинувачення достатньо підстав вважати, що у випадку незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, не вдасться встановити істину в кримінальному провадженні, та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності оскільки предмет злочинного посягання буде відчужений чи переданий у власність третім особам.

Тому слідчий просив накласти арешт на вилучені 04.12.2018 року з квартири АДРЕСА_1 , наступні речі: ганчірку синього кольору та шматок постільної білизни з плямами бурого кольору. Заборонити розпоряджатися та користуватися будь-яким чином вищевказаними речами.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, та вважав, що є всі законі підстави на арешт вище зазначених речей, та просив слідчого суддю клопотання по суті задовольнити, з підстав які викладені в ньому.
Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту вилученого майна, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Постановою старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_3 від 05.12.2018 року, вилучені 04.12.2018 року в квартирі АДРЕСА_1 , речі, а саме ганчірку синього кольору та шматок постільної білизни з плямами бурого кольору, визнано як речові докази у кримінальному провадженні № 0006900.
Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2018 року, надано дозвіл слідчому СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 на проведення огляду за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності в рівних частинах належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою подальшого використання доказів, отриманих під час огляду, що проводився 04.12.2018 року.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що вказані у клопотанні речі відповідають критеріям, зазначеним ст. 98 та ст.167 КПК України та існує можливість використання даного майна як доказів у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУ Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006900 від 05.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 04.12.2018 року з квартири АДРЕСА_1 , наступні речі: ганчірку синього кольору та шматок постільної білизни з плямами бурого кольору.
Заборонити відчужувати, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1