Справа № 627/575/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2018смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження № 0000128 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплунівка, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, 26.07.2016 року Краснокутським районним судом Харківської області за ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі; 23.03.2017 року на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області звільнений за відбуттям покарання, відповідно до довідки виданої Краснокутським РВ з питань пробації на обліку у відділі не перебуває, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 16.03.2018, приблизно о 13:00 проходив повз домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 та достовірно знаючи, що на той час в даному домоволодінні ніхто не проживає та за діями ОСОБА_4 ніхто не спостерігає, у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 .

Так, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 16.03.2018, приблизно о 13-10 ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, так як зі сторони городу відсутній паркан потрапив на територію вищевказаного домоволодіння, де в подальшому шляхом проникнення, а саме відчиненням за допомогою рук, вхідних дверей, які не зачинялися на запираючий пристрій потрапив у приміщення господарчої будівлі, де в подальшому здійснив крадіжку майна, що належить ОСОБА_5 , а саме:

- брухт чорних металів, вагою 68 кг., вартістю 408 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном покинув територію вищевказаного домоволодіння, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №1720 від 17.04.2018 на суму 408 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_5 не з`явилася, але мається від неї заява про розгляд справи за її відсутності, на мірі покарання не наполягає та покладається на розсуд суду, а матеріальна шкода їй відшкодована повністю.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілої.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме:

-таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до іншого приміщення.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину та особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується формально, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога Краснокутської ЦРЛ не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин справи, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, а також відсутність претензій з боку потерпілої, відшкодування суми спричинених збитків потерпілій, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судово-товарознавчої експертизи №1720 від 17.04.2018 року підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь експертної установи 286,00 грн.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений.

По справі маються судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 2 (два) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №1720 від 17.04.2018 року в розмірі 286,00 гривень (двісті вісімдесят шість гривень)

Речові докази: металеву рейсу вагою 68 кг, яка згідно зберігальної розписки знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1