Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
333/1330/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Крадіжка.
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 26.04.2019.
Дата набрання законної сили: 27.05.2019
Номер судового провадження: 1-кп/333/389/19
Справа № 333/1330/19
Провадження № 1-кп/333/389/19
ВИРОК

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Мелітополі Запорізької області, громадянина України, українця, освіта повна середня, не працюючого, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.10.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік,

за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став і повторно скоїв корисливий злочин за таких обставин.

07 лютого 2019 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Одяг, взуття, сумки», який розташований по вулиці Новокузнецькій, 6 у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності можливих свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, перебуваючи в одному із відділень вказаного магазину, увійшовши до приміщення примірювальної, надів кофту марки «Daniel Jones» чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , вартістю 365 грн. 60 коп., з якої відірвав захисний механізм «кліпсу».

Після чого, ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що на ньому знаходиться вказана річ, почав рухатися до виходу з магазину, при цьому не розрахувавшись за кофту. У подальшому, ОСОБА_7 був затриманий працівниками магазину, тим самим останній з причини, що не залежали від його волі не вчинив усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним і кваліфікує дії ОСОБА_7 як скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якого особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 визнав себе винуватим у повному обсязі у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказаний злочин і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Дійсно, 07.02.2019 року, зранку вони зі своїм товаришем приїхали до м. Запоріжжя. Приблизно об 11 год. 45 хв. він зайшов до магазину «Одяг, взуття, сумки», розташованого по вул. Новокузнецькій у м. Запоріжжі. На той час у нього з собою грошей, щоб купити якусь річ, не було. У торговому залі він вибрав кофту чорного кольору, з якою направився до примірювальної, де вирішив її вкрасти. Після цього, він одів на себе кофту, попередньо знявши «кліпсу», щоб беззвучно пройти через турнікет, вийшов з примірювальної і направився до виходу з магазину, але був зупинений працівниками магазину, які у подальшому викликали співробітників поліції. У скоєному щиросердно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, відсутній цивільний позов, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного злочину, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, дослідив матеріали: судової експертизи; що характеризують особу обвинуваченого, що стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час судового розгляду.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є рецидив злочинів, так як в даному випадку ця обставина не визнається кваліфікуючою ознакою злочину.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України є середньої тяжкості, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого: раніше судимий за вчинення умисного, корисливого злочину, його вік та здоров`я (на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває), позитивно характеризується за місцем проживання. Обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, не працює, але до його затримання навчався у ліцеї.

Злочин, передбачений ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_5 вчинив в період випробування, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонногосуду Запорізькоїобласті від 26.10.2018 року, а тому при призначенні покарання обвинуваченому суд повинен керуватись нормами ст.71 КК України.

Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, але з мінімальним строком, передбаченим санкцією ч.2 ст.185 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Відповідно до вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд повинен до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, згідно положень ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З урахуванням відсутності виняткових обставин, суд не вбачає підстав для застосування вимог ч.3 ст.377 КПК України та вважає за необхідне залишити запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Також, на думку суду, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , виходячи з приписів ч.5 ст.72 КК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 429 грн. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 10-164 від 22.02.2019 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 11.02.2019 року на кофту марки «Daniel Jones» чорного кольору, накладено арешт.

У подальшому, рішенням слідчого Комунарського ВП кофту марки«DanielJones»чорного кольору визнано речовим доказом, який на цей час було отримано представником потерпілої.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, викрадене майно, яке під час досудового розслідування було повернуто представнику потерпілому, необхідно залишити останній.

Цивільний позов потерпілою у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставіч.1ст.71КК України,до покаранняпризначеного зацим вироком,частково приєднатиневідбуту частинупокарання завироком Мелітопольськогоміськрайонного судуЗапорізької області від 26.10.2018 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речовий доказ:

- кофту марки «Daniel Jones» чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у представника потерпілого ( ОСОБА_8 ) залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити запобіжний захід тримання під вартою.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 07.02.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...