УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 грудня 2018 року

м.Київ
справа № 761/34909/17
провадження № 51-10064впс18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
виправданого ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 0002150 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК (провадження № 1-кп/761/845/2018) з Київського апеляційного суду до Кропивницького апеляційного суду,

встановив:
до Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надійшло клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 (далі прокурор) про направлення кримінального провадження № 0002150 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК (провадження № 1-кп/761/845/2018) з Київського апеляційного суду до Кропивницького апеляційного суду.

Клопотання мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_5 був адвокатом, керівником адвокатського об`єднання, депутатом Київської міської ради, наразі обіймає посаду члена Вищої ради правосуддя (далі ВРП), члена Третьої Дисциплінарної палати, має значні важелі впливу на суддів.
ОСОБА_5 та ОСОБА_10 є членами Третьої Дисциплінарної палати ВРП і протягом останніх майже двох років регулярно контактували як з питань організації та діяльності Третьої дисциплінарної палати ВРП, так і з особистих питань, є друзями в соціальних мережах, при цьому ОСОБА_10 працював суддею судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва, що може свідчити про наявність обґрунтованих сумнівів щодо дотримання суддями Київського апеляційного суду вимог щодо незалежності та неупередженості під час здійснення правосуддя.
ОСОБА_5 як член Третьої дисциплінарної палати ВРП брав участь в розгляді дисциплінарних скарг щодо значної кількості суддів суддівського корпусу апеляційного суду м.Києва (нині Київського апеляційного суду), від результатів розгляду яких залежала майбутня професійна діяльність вказаних суддів.
Семеро суддів Київського апеляційного суду брали участь під час досудового слідства у кримінальному провадженні, щодо якого подано це клопотання, а також у кримінальному провадженні № 0000507, у якому ОСОБА_11 визнано потерпілим.
Посилаючись на відомості, які містяться на сайті ВРП, щодо неприйняття ОСОБА_12 протягом останніх двох років рішень за результатами розгляду дисциплінарних скарг лише стосовно суддів одного апеляційного суду Кропивницького апеляційного суду (колишнього апеляційного суду Кіровоградської області) прокурор просить направити кримінальне провадження на апеляційний розгляд саме до вказаного суду.
ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо направлення кримінального провадження до іншого суду, зокрема до Кропивницького апеляційного суду, зазначивши, що клопотання прокурора не ґрунтується на положеннях ст. 34 КПК, зазначені у клопотанні підстави можуть бути лише підставами для вирішення питань у порядку розгляду заяв щодо відводів та самовідводів суддів. Крім того, як член ВРП він приймав участь у розгляді 5 дисциплінарних проваджень щодо суддів Кропивницького апеляційного суду і зараз на розгляді ВРП знаходяться дисциплінарні провадження щодо трьох суддів цього суду, у зв`язку з чим клопотання прокурорів в цій частині є необґрунтованим. Також зазначив, що наразі, навіть з урахуванням обставин, зазначених у клопотанні прокурора, 33 судді Київського апеляційного суду не позбавлені можливості розглядати кримінальне провадження щодо нього.

Захисники також заперечували щодо задоволення клопотання, оскільки у ньому не зазначено підстав, передбачених ст. 34 КПК.
Інші учасники судового провадження, яким у порядку, передбаченому КПК, направлено повідомлення про час і місце розгляду подання, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання про направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого. Клопотань про відкладення дати розгляду клопотання не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши наведені доводи, Суд дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим.
Неухильне дотримання правил підсудності є запорукою забезпечення реалізації передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Крім того, порушення правил підсудності відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Як убачається з клопотання прокурора за вироком Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_5 та ОСОБА_9 визнані невинуватими та виправдані у зв`язку з недоведеністю вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК. Відповідно до ст. 393 КПК заступник Генерального прокурора в порядку реалізації повноважень, визначених ч. 4 ст. 36 КПК, подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу на вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 30 жовтня 2018 року, яка наразі не розглянута по суті.

Тобто, підсудність даного кримінального провадження уже визначено у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Статтею 34 КПК чітко визначено порядок та підстави направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:
1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Проте клопотання прокурора про передачу кримінального провадження з Київського апеляційного суду до Кропивницького апеляційного суду не ґрунтується на вищезазначених підставах.

У абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК також передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Водночас посилання прокурора на факти, які на його думку можуть свідчити про упередженість суддів Київського апеляційного суду, як на виняткові випадки, та клопотання про передання з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження на розгляд іншого суду, не за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків не ґрунтуються на положеннях передбачених абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК.

На даному етапі кримінального провадження зазначені доводи прокурора, не можуть бути предметом розгляду Верховного Суду в порядку передбаченому ст. 34 КПК та можуть бути вирішені в порядку параграфа 6 глави 3 розділу І КПК (відводи) під час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.
За таких обставин, враховуючи, що доводи, наведені прокурором у клопотанні про направлення кримінального провадження з Київського апеляційного суду до Кропивницького апеляційного суду, не містять визначених кримінальним процесуальним законом підстав для цього та не є винятковими в розумінні ч. 1 ст. 34 КПК, відсутні обґрунтовані підстави для задоволення зазначеного клопотання.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 0002150 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК (провадження № 1-кп/761/845/2018) з Київського апеляційного суду до Кропивницького апеляційного суду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3