Справа № 466/183/19
У Х В А Л А

21 січня 2019 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б., за участі секретаря Ваврин М.М., представника скаржника ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій,

у с т а н о в и в:

10 січня 2019 року скаржник ОСОБА_2 , звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій.

В обгрунтування скарги зіслалася на те, що 20 серпня 2018 року ним було подано в Львівську місцеву прокуратуру №2 заяву про злочин, в якій він показав факти вчиненого злочину експерта Львівського НДЕКЦ при МВС ОСОБА_3 при проведенні експертизи. Він просив порушити кримінальне провадження за статтею 384 КК України на експерта Якимів М.В.

09 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м.Львова виніс ухвалу згідно з якою задоволив його скаргу і зобов`язав Львівську місцеву прокуратуру №2 внести відомості до ЄРДР на підставі його заяви про злочин від 20.08.2018 року та розпочати організацію досудового розслідування, визнати його потерпілим та «Витребувати з Івано-Франківського міського суду цивільну справу № 344/9697/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 щодо оспорювання батьківства для доручення її до кримінального провадження.»

Потерпілим було подано клопотання старшому слідчому слідчому СВ Залізничного ВП Дмитріву Р.М. про виконання вищевказаної ухвали Шевченківського районного суду м. Львова. Натомість ніякої відповіді він не надав. При усному зверненні до нього, він надав лист про те, що всупереч ухвалі суду він витребовує не цивільну справу, а копії з неї.

Вважає, дії слідчого незаконними, такими що порушують рішення суду та права потерпілого. Старший слідчий Дмитрів Р.М. не надав письмової відповіді на клопотання про витребування справи з Івано-Франківського міського суду, на свій розсуд вирішив витребувати копії документів замість виконання ухвали Шевченківського районного суду про витребування власне цивільної справи в оригіналі. При таких обставинах цивільний суд в м. Івано-Франківську буде продовжувати подальший розгляд цивільної справи без врахування доказів, отриманих під час здійснення досудового слідства в кримінальному провадженні, а саме без врахування належності експертного висновку експерта Львівського НДЕКЦ Якимів М. реальним обставинам справи, що в свою чергу потягне винесення передчасного судового рішення без проведення повторної експертизи і встановлення фактів порушень при проведенні досліджень і складанні експертного висновку експертом Якимів М.В. та зловживань даного експерта.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини.

Старший слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області Дмитрів Р.М., за належного повідомлення у встановленому порядку про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, що згідно ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою у розгляді скарги та в попередньому судовому засіданні просив розгляд даної скарги проводити у Залізничному районному суді м. Львова.

Заслухавши пояснення представника скаржника Коруди Ю.І., з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій слід скерувати за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова з наступних підстав.

Згідно із ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Зі змісту положень норм статей глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч.6 ст. 9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 №223-558/0/4-13).

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

В даному випадку скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій подана з порушення правил підсудності, встановлених ст. 218 КПК України.

Таким чином, територіальна підсудність розгляду даної скарги на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій повинна бути розглянута слідчим суддею, за місцем знаходження відповідного державного органу, тобто за місцем знаходження зазначеного державного органу, який знаходиться на вул. Чернівецька, 2 у м. Львові, що не входить до територіальної підсудністі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова.

Враховуючи вищенаведене, прихожу до висновку, що скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій слід скерувати за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова, роз`яснивши, що адреса розташування суб`єкта оскарження знаходиться в Залізничному районі м. Львова.

Керуючись ст. ст. 9, 303, 304, 306, 307 КПК України,

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Дмитріва Р. М. та зобов`язання до вчинення дій - скерувати за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя Р. Б. Єзерський