Номер провадження: 11-кп/785/772/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

представника органу пробації ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 року про відмову в скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає в АДРЕСА_1 ,

засудженого 21.02.2017 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 4, 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції відмовлено в задоволенні подання начальника Київського районного сектору з питань пробації Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністарства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_10 та направлення його для відбування покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2017 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, 70 КК України. В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу від 16.03.2018 року, ухвалити нову ухвалу, якою направити ОСОБА_10 для відбування покарання, призначеного вироком, посилаючись на те, що 07.06.2017 року ОСОБА_10 було ознайомлено з порядком і умовами іспитового строку та покладеними на нього судом обов`язками, проте, всупереч вимогам, засуджений неодноразово порушував покладені на нього обов`язки, та три рази поспіль: 07.08.2017 року, 04.09.2017 року та 02.10.2017 року, та знову не з`явився для реєстрації 04.12.2017 року та 04.01.2018 року без надання доказів поважності причин неявки, а суд необґрунтовано, без жодних підтверджуючих документів, прийняв до уваги повідомлення свідка 09.01.2018 року про те, що засуджений хворіє, та всупереч вимог ч. 3 ст. 539 КПК України, розглядав подання більше 3-ї місяців. Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу та наголосив на тому, що суд не з`ясував причини неявки засудженого в судові засідання і розглянув подання у його відсутність, представника органу пробації, який підтримав апеляційну скаргу прокурора і повідомив, що неодноразово викликали засудженого, посилали повістки, а також особисто вручав засудженому повідомлення про необхідність його явки в орган пробації, адвоката, який заперечував проти апеляційної скарги прокурора та вважав її необґрунтованою, оскільки особа з`являлася до органу пробації, що може особа дійсно хворіла, але не надала довідки, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Відповідно до ст.78 ч.2 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно до ст.166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, орган виконання покарань застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, орган виконання покарань вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. Поважними причинами неявки засудженого до органу виконання покарань в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Вирішення питання про звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування покарання проводиться в межах ст. 539 КПК України, тож участь засудженого є обовязковою. Відповідно до ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 8 частини першої статті 537 цього Кодексу, зокрема, про направлення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються, зокрема, орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України виклик засудженого на розгляд відповідного подання є обовязком суду, а ч. 3 цієї статті передбачено, що дана категорія справ розглядається судом першої інстанції за правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, що у свою чергу свідчить про те, що у випадку неявки засудженого в судове засідання або відсутності відомостей щодо його місця знаходження, суд, відповідно до положень ст. ст. 323, 335 КПК України наділений повноваженнями щодо приводу, оголошення засудженого в розшук та зупинення провадження у справі. За вказаних обставин, враховуючи, що участь засудженого в даному випадку є обовязковою, суд, розглянувши подання без участі засудженого, в порушення вимог ст. 323 КПК України, не відклав розгляд справи на інший день, не забезпечив явку засудженого в судове засідання, у тому числі й шляхом його примусового приводу, не дав оцінку доводам подання про те, що засуджений ОСОБА_10 без поважних причин не виконує покладені на нього судом обовязки, та прийняв передчасне рішення про відмову в задоволенні подання, яке не можна визнати законним та обґрунтованим, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч. 1 ст. 412 та ст. 415 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення із призначенням нового розгляду подання в суді першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді щодо повного та всебічного розгляду подання, яке вплинуло на постановлення законного й обґрунтованого судового рішення.

При новому розгляді подання суду необхідно ретельно перевірити його доводи, дотриматись вимог КПК України при його розгляді і, у залежності від здобутого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення. Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2018 року про відмову у скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_10 і направлення його в місця обмеження волі за вироком Київського районного суду від 21.02.2017 року за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати, призначити новий судовий розгляд подання начальника Київського РС пробації у тому ж суді 1-ої інстанції в іншому складі суду. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4