Справа № 554/8044/18
ВИРОК

Іменем України

Дата документу 12.12.2018

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину, старшини 2 протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

13.04.2016 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу строком на 3 роки.

В подальшому, 16.06.2016 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 119 наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) № 175-РС від 13.06.2016 року прапорщика ОСОБА_4 призначеного на посаду начальника радіостанції взводу управління командира дивізіону протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та постановлено на всі види забезпечення.

22.08.2018 року ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, умисно, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_2 та поїхав до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд і лише 19.09.2018 року прибув із зізнанням до військової прокуратури Полтавського гарнізону.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 13.04.2016 року ним укладено контракт про проходження військової служби, однак із 22.08.2018 року він самовільно за сімейними обставинами залишив місце служби і поїхав додому за адресою: Полтавська область, Семенівський район, с. Богданівка, де проводив час на власний розсуд. 19.09.2018 року він добровільно з`явився із зізнанням до військової прокуратури.У вчиненому щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину.

Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме в самовільному залишенні військової частини, без поважних причин, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану вважає повністю доведеною.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відноситься до тяжких, конкретні обставини справи, зокрема невеликий період самовільного залишення служби, а також те, що обвинувачений за місцем проживання і служби характеризується посередньо, не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, є учасником бойових дій, здоровий, працездатний, має на утриманні малолітню дитину.

Згідно з висновком органу пробації, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження або позбавлення волі, оскільки ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як низький, а ризик повторних правопорушень є середнім.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь у бойових діях. Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не установлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті на рівні мінімальної межі з випробуванням із встановленням йому іспитового строку.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації); повідомляти свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації) про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації до свого командира військової частини (у разі звільнення з військової служби уповноваженого органу з питань пробації).

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1