Дата документу 16.01.2019 Справа № 554/8664/15-к
У Х В А Л А

16 січня 2019 року

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , вивчивши заяву засудженого:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, одруженого, судимого:
- 5.06.1998 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 140 КК України 1960 року на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік зі сплатою штрафу 700 грн. Постановою цього ж суду від 17 листопада 1999 року відстрочку скасовано та направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання;
- 7.02.2000 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ст. 17, ч. 2 ст. 140, 43 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі;
- 18.11.2002 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 24.11.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 2 і 4 ст. 70 КК України на 13 років позбавлення волі, звільненого 23 липня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 1 день
- 10.11.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст.187, 71 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю,

про перегляд вироку суду у порядку ст. 459 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

I.ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

03.01.2019 року засуджений ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою від 29.12.2018 року, в якій просив переглянути та скасувати у порядку ст. 459 КПК України вирок Октябрського районного суду м. Полтави №554/8665/15-к від 10.11.2015 року, за яким він був засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України, мотивуючи, що на даний час з`явився свідок ОСОБА_3 , який чітко бачив, як потерпілий ОСОБА_4 напав на засудженого ОСОБА_5 та ударом збив його з ніг, а потім напав і на засудженого ОСОБА_2 . Саме ОСОБА_3 повідомив патрульним про сутичку на вулиці Фрунзе м. Полтави, про що заявлено було в судовому засіданні патрульними, відносно яких відкрито кримінальне провадження № 000165 від 26.07.2017 року за ч. 2 ст. 365 КК України, де засуджений ОСОБА_2 визнаний потерпілим. При цьому просив допитати свідка ОСОБА_3 та відомості занести до ЄРДР. Додатки у заяві не вказані та відсутні.

Указана заява розподілена та безпосередньо передана судді 15.01.2019 року.

II.МОТИВИ СУДУ.

Вивчивши заяву засудженого ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, тому підлягає поверненню, з огляду на таке.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У випадку, коли положення кримінально процесуального кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження застосовують загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу (ст. 8, ч. 5, 6 ст. 9 КПК України).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, основоположним аспектом якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду (res judicata).

Зокрема, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Повноваження судів з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ у справах «Рябих проти Росії», «Нікітін проти Росії», «Савінський проти України»).

Відповідно до ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються (ч. 2):
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Виключними обставинами визнаються (ч. 3):
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;
2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;
3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Обставини, передбачені пунктом 3 частини третьої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили. Обставини, що стосуються зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, у разі неможливості ухвалення вироку можуть бути підтверджені постановою або ухвалою про закриття кримінального провадження, ухвалою про застосування примусових заходів медичного характеру.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються:
1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд;
2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява;
4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду;
5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду;
6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються (ч.2 ст.462 КПК України).

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, як то повернення заяви особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами (ч. 3 ст.464 КПК України).

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 року, залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Полтавської області від 11.02.2016 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.01.2017 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 187, 71 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Після цього засуджений ОСОБА_2 неодноразово звертався до Октябрського районного суду м. Полтави із заявами про скасування вказаного вироку за нововиявленими обставинами, які повертались та були залишені без задоволення ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 30.06.2016 року, 02.11.2017 року, 07.11.2017 року.

Системний аналіз чинних правових норм, що регламентують процедуру здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами через призму засад Верховенства права у розумінні Конвенції про захист прав і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що стадія вирішення питання щодо відкриття провадження про перегляд відповідного судового рішення чи про повернення заяви через її невідповідність вимогам закону є важливою та потребує від суду виваженості та раціональності.

Саме на цій стадії суд має ретельно вивчати чи наведене заявником відповідне обгрунтування наявності вагомих й непереборних обставин, які дають підстави для подальшого перегляду остаточного судового рішення.

На глибоке переконання суду, це є своєрідним процесуальним фільтром для забезпечення дотримання розумних строків розгляду справ та недопущення нескінченної, невиправданої судової «тяганини».

Такої ж позиції притримується і Верховний Суд, повертаючи касаційні скарги заявникам, у разі не наведення підстав для касаційного оскарження (ст. 429 КПК України).

Інший (формалізований) підхід до відкриття провадження про перегляд рішень за нововиявленими або виключними обставинами, з огляду на положення ст. ст. 466, 467 КПК України, які передбачають відсутність будь-яких строків подання заяви про перегляд (у разі коли ставиться питання про виправдання засудженого), необхідність дотримання при перегляді засад безпосередності дослідження доказів, в тому числі вже досліджених (у разі їх оспорювання), подальшого апеляційного і касаційного оскарження, є свавільним санкціонуванням судом замаскованого оскарження рішень за для повторного розгляду, тому зводить нанівець весь попередній розгляд справи, тягне за собою порушення прав потерплих, неповагу щодо остаточних рішень, нівелює засади юридичної визначеності, а відтак верховенства права в державі.
Засудженим ОСОБА_2 у своїй заяві не наведено жодних доказів існування нових вагомих і непереборних обставин, які можуть вплинути на оскаржуване рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Твердження ОСОБА_6 про появу свідка ОСОБА_7 , який начебто бачив як ОСОБА_4 напав на засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не містить обґрунтування яким саме чином це впливає на оскаржуване рішення, з огляду на те, що згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 27.07.2015 року (справа № 554/8665/15-к суддя ОСОБА_8 ) кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 ича, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28 та ч. ч. 1 і 2 ст. 125 КК України закрито у зв`язку з відмовою потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ця ухвала була винесена тим же складом суду та про її існування було відомо сторонам.

Крім того, означена ухвала не оскаржувалась та є чинною. Отже, наведена ОСОБА_2 обставина стосувалась правовідносин у іншому кримінальному провадженні, яке закрито, її вплив на оскаржуване рішення у заяві не обґрунтований, відтак підстави для відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду відсутні.

При цьому суд звертає увагу також і на те, що заява ОСОБА_2 не містить конкретизації змісту вимог, зважаючи, що ним не вказано про що він просить суд після скасування оскаржуваного вироку (постановлення нового вироку та якого саме, закриття провадження, тощо).

Керуючись ст. 464 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути засудженому ОСОБА_2 його заяву від 29.12.2018 року про перегляд та скасування у порядку ст. 459 КПК України вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.11.2015 року у справі №554/8665/15к.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів із дня її отримання через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя ОСОБА_1