ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, громадянки України, не працюючої, заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-
в с т а н о в и в:
26 травня 2018 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебувала в приймальному відділенні КП «Близнюківська ЦРЛ», що розташована за адресою: Харківська область, смт Близнюки, вул. Калинова, 3, з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи наміри на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, не реагуючи на зауваження медичних працівників та працівників поліції, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання поведінки в побуті, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моралі, прагнучи протиставити себе суспільству, почала голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу медичних працівників та працівників поліції. На зауваження останніх не реагувала, ображала їх нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, штовхала працівників поліції та, вчиняючи активний опір, намагалась ударити їх ногами. Продовжувала свої хуліганські дії протягом тривалого часу, чим перешкоджала нормальній роботі лікарні та порушила внутрішній розпорядок у терапевтичному та неврологічному стаціонарних відділеннях лікарні, що супроводжувалось порушенням спокою стаціонарних хворих. На законні вимоги працівників поліції щодо припинення хуліганських дій ОСОБА_5 не реагувала. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи активний опір, схопила інспектора ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , який перебував у форменому одязі працівника Національної поліції України з нагрудним знаком, та намагався припинити протиправні дії ОСОБА_5 , за ліву руку і вкусила його, спричинивши, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140-ЛЗ/18, тілесні ушкодження у вигляді двох лінійно-смугастих саден на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які утворилися від дії тупо загострених предметів, якими могли бути нігті людини, смугастого садна у вигляді овалу на тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції 1-ої п`ясної кістки, яке утворилося від тупих твердих предметів з різко обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути зуби людини, садно на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно 11.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01 Л 995р.).

Крім того, після неодноразових зауважень та попереджень про можливість застосування фізичної сили та спеціальних засобів працівники ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області застосували до ОСОБА_5 спеціальний засіб - кайданки, при цьому остання продовжувала чинити активний опір, а саме: впиралася, штовхалася та ногами намагалась завдати удари працівникам поліції.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13 листопада 2018 року, ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 і після державної реєстрації шлюбу її прізвище значиться « ОСОБА_10 ».

На даний час нею отриманий паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 20.12.2018 на прізвище « ОСОБА_10 ».

04 квітня 2019 року під час судового розгляду між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення.

Згідно зазначеної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнала обвинувачення в обсязі підозри і у судовому засіданні, щиро кається у скоєному. На час укладення угоди будь-яких претензій матеріального чи морального характеру у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_4 до підозрюваної ОСОБА_5 не має.

Також вказаною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести обвинувачена, у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому зазначену в угоді міру покарання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснив, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснила обставини, при яких вчинила вказаний злочин, погодилася на застосування до неї узгодженого виду і розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення і що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_6 , підтримав позицію ОСОБА_5 та просив суд затвердити угоду про примирення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Зобов`язання, взяті на себе обвинуваченою за угодою про примирення можливі для виконання.

Як вбачається із наданих матеріалів, дії обвинуваченої ОСОБА_5 належить кваліфікувати за ч.3 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язаного з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченою, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Як передбачено ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено, злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною, згідно зі ст. 12 КК України, належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченій також були роз`яснені підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України. ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена сторонами міра покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченої, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Речові докази та процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні, якому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 травня 2018 року присвоєно № 0000142, угоду про примирення від 04 квітня 2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1