Справа № 554/9570/18
Справа № 554/9570/18
Провадження №1кп/554/574/2018
Дата документу 18.12.2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000014 від 12.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Градизьк Глобинського району Полтавської обл., громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.407 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, 26.08.2014 року умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, будучи обізнаним про те, що він являється військовослужбовцем та зобов`язаний проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), яка розташована у АДРЕСА_2 , без дозволу командування, за відсутності поважних причин, самовільно залишив її розташування, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та в подальшому проводив час за місцем свого проживання.

12.03.2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомивши протиправність своїх дій, добровільно прибув до військової прокуратури Полтавського гарнізону.

За таких обставин дії ОСОБА_4 , які виразилися у самовільному залишенні військової частини тривалістю понад один місяць, вчинені військовослужбовцем ( крім строкової служби), слід кваліфікувати за ч.3 ст.407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та показав, що він 04.08.2014 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), розташованої у АДРЕСА_2 . Під час несення служби, 26.08.2014 року він самовільно, без дозволу командування залишив розташування військової частини, яка на той час дислокувалася у АДРЕСА_2 , у зв`язку із загостренням сімейних відносин з бувшою дружиною та повернувся до свого місця проживання, де й знаходився по 12.03.2018 року.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались, судом не досліджувались. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, сумнівів у їх добровільності немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно висновку органу пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі, його особа не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 , вчинено кримінальне правопорушення середньої тяжкості, останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2002 та 2010 року народження.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого, обставини справи, поведінку обвинуваченого як під час скоєння злочину, так і після, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

Однак, враховуючи, що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, наявність пом`якшуючих обставин та інші обставини справи, зокрема перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, висновок органу з питань пробації, суд вважає за доцільне звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1