АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 491/766/18
ВИРОК
Іменем України
18 березня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ананьєві кримінальне провадження №0000236 відносно обвинуваченого громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.125 КК України, уродженця, зареєстрованого та мешканця с.Новогеоргіївка Ананьївського району, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України, стан здоров`я нормальний,
ВСТАНОВИВ:

27 липня 2018 року до суду надійшов вищевказаний обвинувальний акт, з якого вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачуються в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.125 КК України за наступних обставин.
04 липня 2018 року біля 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи по вулиці в с.Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварку, в ході якої ОСОБА_4 , із-за виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком в область обличчя. При цьому ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді садна губи справа та струсу головного мозку. При цьому потерпілій ОСОБА_5 було нанесено один удар, оскільки садно обличчя та черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку складає єдиний морфологічний комплекс і являється незначним функціональним порушенням, які, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Всього ОСОБА_5 було нанесено не менше одного удару, з яких один удар кулаком в область обличчя.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, так як він спричинив потерпілій умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім того 05 липня 2018 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , розташованому в с.Новогеоргіївка Ананьївського району Одеської області, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_4 із-за виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком область обличчя. Після чого, продовжуючи побиття, умисно наніс ОСОБА_5 один удар залізним кільцем в область правого передпліччя, один удар в область ліктя, один удар в область лівого плеча, один удар в область правої та лівої гомілки. При цьому ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, правого передпліччя, ліктя, лівого плеча, правої та лівої гомілки та садна ліктя, які згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень. Всього ОСОБА_5 було нанесено не менше семи ударів, з яких один удар кулаком в область обличчя, один удар залізним кільцем в область правого передпліччя, один удар в область ліктя, один удар в область лівого плеча, один удар в область правої та лівої гомілки.
В зв`язку з вище наведеним дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, так як він спричинив потерпілій умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину повністю визнав, однак від дачі будь-яких показів відмовився. В послідуючому в судових дебатах зазначив, що вказані події відбуваються через поведінку потерпілої, оскільки вона не дає йому спілкуватися з дітьми та за ними не проводить належний догляд.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить судове засідання провести у її відсутність, має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, які полягають у виплаті їй витрат на лікування, які вона понесла у зв`язку лікуванням, внаслідок завдання їй тілесних ушкоджень. Просить призначити покарання відповідно до закону.
Прокурор Котовської місцевої прокуратури Одеської області пояснила, що під час розгляду кримінального провадження, в судовому засіданні було встановлено та доведено факт скоєння ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст.125 КК України, при цьому враховуючи те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається, вважає за можливе при призначенні міри покарання, призначити обвинуваченому покарання за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді громадських робіт.
Від представника Ананьївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області надійшли матеріали досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 із викладенням матеріалів та висновком органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк.( а.с.46-48)
Враховуючи показання потерпілої ОСОБА_5 , визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним і суд обмежився допитом потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують обвинуваченого, при цьому прокурор проти цього не заперечувала та підтвердила, що наслідки ч.3 ст.349 КПК України їй також зрозумілі.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_4 .
Оцінивши докази в їхній сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є повністю доведеною, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, та за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, і вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
Покарання обвинуваченому за сукупністю скоєних злочинів суд визначає в порядку ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Потерпіла по справі в своїй заяві від 13 березня 2019 року зазначила про те, що має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, які полягають у виплаті їй грошових коштів, витрачених на лікування внаслідок завдання обвинуваченим їй тілесних ушкоджень, однак жодних доказів потерпілою не надано, цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.
Запобіжний захід не застосовувався.
Речові докази відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 366-371, 373, 374, 376, ч.2 ст.394, ст.ст.395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125 та ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт.
- за ч.2 ст.125 КК України у вигляді 240 годин громадських робіт;
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт за місцем мешкання.
Міра запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обиралась.
Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_7