Справа № 199/812/19
У Х В А Л А
іменем України
04 лютого 2019 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у межах підготовчого розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002024, за обвинуваченням ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше було обрано запобіжні заходи у виді домашнього арешту та тримання під вартою відповідно, строк дії яких закінчується 04 лютого 2019 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку дії раніше обраних обом обвинуваченим запобіжного заходу на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу та свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки він злочину не вчиняв. Просить замінити домашній арешт на нічний для надання йому можливості працювати і утримувати родину.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки будь-які визначені законом ризики відсутні, обвинувачений інкримінованого йому злочину не вчиняв, має три дитини. Просять замінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що останній, який є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку нового тяжкого умисного злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість і підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, та вищезазначені негативні відомості про особу обвинуваченого, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, а також характер пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд виходить з того, що наявні визначені ч. 2 ст. 177 КПК України підстави для застосування у відношенні останнього запобіжного заходу, і необхідним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому, доводи сторони захисту щодо заміни часу заборони виходу з місяця проживання є слушними та заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314 -316 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити до 04 квітня 2019 року дію раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відлучатися із м. Дніпро без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця мешкання;

зобов`язавши ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на строк до 04 квітня 2019 року.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

04.02.2019