Справа № 174/415/18
Номер провадження1-кп/173/96/2019
11 квітня 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, тимчасово не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 11.11.2014 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Вирок вступив у закону силу
- 02.04.2018 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. Вирок вступив у закону силу 03.05.2018 року;
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 05.05.2018 року близько 17.00 год. знаходячись біля буд. № 39 по вул. Центральній (поблизу магазину «Центральний гастроном») в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , який тримав в руках належний йому мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy G5», темно-сірого кольору, та по якому розмовляв, в зв`язку з чим, в останнього раптово виник злочинний намір на повторне, відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_6 .
В цей же день, тобто 05.05.2018 року, близько 17.02 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, підбіг ззаду, зі спини ОСОБА_6 , який на той час зайшов за правий кут буд. № 39 по вул. Центральній в м. Вільногірську Дніпропетровської області, де діючи повторно, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, шляхом ривку вирвав з рук ОСОБА_6 , вказаний мобільний телефон, у якому знаходились сім карти мобільного оператору ПРАТ «Київстар» з номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , після чого, утримуючи викрадене з місця скоєння злочину зник. В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 , спричинено матеріальну шкоду на суму 2 999,40 грн
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав частково, але після допиту потерпілого вину визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 05 травня в районі магазину «Черемшина» він вихватив у потерпілого мобільний телефон та з телефоном втік з місця події. Через деякий час був затриманий працівниками поліції, яким добровільно видав викрадений ним телефон. При проведенні слідчої дії він також указав на місце де були сховані ним сім-картки з викраденого ним телефону. Щиро кається.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 05 травня минулого року у світлий час доби він з важкими пакетами, бо скупився в магазині, близько 17 години зайшов до гастроному віддати борг. Віддав борг та зустрів знайомого, з яким вийшли та повернули за вугол гастроному на ліво до хлібного лотка. Він розмовляв по телефону зі своєю дружиною. Його знайомий, який являється свідком у даній справі стояв навпроти нього на відстані метрів два від нього. В цей час ззаду він почув голос, який сказав «віддай сюди телефон» та зразу обвинувачений вихватив в нього з рук його мобільний телефон та побіг в сторону гуртожитку. Він на відстані витягнутої руки встиг чітко розгледіти обличчя обвинуваченого ОСОБА_7 збоку. Його знайомий свідок по даній справі крикнув: « ОСОБА_8 віддай телефон». У відділку поліції при проведенні слідчої дії впізнання він вказав саме на ОСОБА_4 так як пізнав його саме за рисами обличчя, фігурою, голосом. Щодо призначеного покарання у разі визнання судом обвинуваченого ОСОБА_4 винним покладається на розсуд суду. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні суду пояснив, що потерпілий по справі ОСОБА_6 заборгував йому гроші. Та в той день він зустрів його в магазині та спитав коли він віддасть йому борг, бо бачив, що у ОСОБА_6 в руках було два пакети з алкогольними напоями. Вони стояли розмовляли, обвинувачений ОСОБА_10 підійшов до них двох. В якийсь момент він відвернувся, бо його хтось покликав та не бачив що саме в цей час робили обвинувачений ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_6 , коли обернувся побачив, що ОСОБА_10 взяв з землі телефон та став тікати. Потерпілий ОСОБА_6 крикнув: « ОСОБА_11 у мене вкрали телефон». Внаслідок чого він став кричати ОСОБА_4 , так як раніше його знав: « ОСОБА_8 віддай телефон», але ОСОБА_10 ніяк не відреагував та з місця події зник. Зі свого мобільного телефону набрав номер телефону ОСОБА_7 , він взяв трубку, але розмови не відбулося.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні суду пояснила, що вона являється дружиною потерпілого ОСОБА_6 та в той день вона зателефонувала чоловікові та розмовляла з ним по телефону. А потім в трубку вона почула зойк свого чоловіка, якийсь шум у трубці і все зв`язок обірвався. Вона намагалася ще зателефонувати, але відповіді більше не було. Чоловік ОСОБА_6 прийшов додому та сказав, що у нього викрали мобільний телефон. Вони взяли документи на телефон та пішли до відділку поліції писати заяву про злочин.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 05.05.2018 року встановлено, що в ході проведення даного огляду було встановлено та зафіксовано місце скоєння злочину а саме біля будинку № 39 по вул. Центральній в м. Вільногірську Дніпропетровської області.
Із досліджених в судовому засіданні даних заяви ОСОБА_4 від 05.05.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Samsung» SM-J500H сенсорний чорного кольору.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду мобільного телефону від 05.05.2018 року встановлено та оглянуто мобільний телефон марки «Samsung» SM-J500H та батарея до мобільного телефону марки «Samsung», на вказаному телефоні та батареї ніяких пошкоджень не виявлено, вказаний телефон в присутності понятих видав ОСОБА_4 .
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.05.2018 року встановлено, що в ході проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_6 пізнає обвинуваченого ОСОБА_4 та вказує на нього як на особу, що його пограбувала.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 06.05.2018 року встановлено, що в ході проведення даного слідчого експерименту встановлено, що ОСОБА_4 у присутності інших учасників вказав на події та деталі вчинення злочину.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду місця події від 06.05.2018 року встановлено, що в ході проведення даного огляду ОСОБА_4 вказав місце де були ним сховані дві сім-картки з викраденого телефону.
Із досліджених в судовому засіданні даних висновку товарознавчої експертизи № 1465/18 від 19.05.2018 року встановлено, що потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2999,40 гривень у цінах, які діють на момент вчинення кримінального правопорушення.
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.
Так із пояснень потерпілого та свідків встановлено події скоєного злочину, які в цілому підтвердив сам обвинувачений в судовому засіданні.
Всі досліджені докази в судовому засіданні узгоджуються в цілому та вказують на винуватість обвинуваченого в скоєнні даного злочину.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання.
В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв злочин в період іспитового строку за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Що стосується питання продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує в сукупності всі обставини справи, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного злочину та призначеного покарання, а тому з метою запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України переховуватися від суду та вчиняти нові злочини, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Питання про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Питання щодо речових доказів вирішити за правилами ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2018 року остаточно призначити покарання до відбуття у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання, а саме з 06.05.2018 року.
Продовжити ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Речові докази у кримінальному провадженні - мобільний телефон «Samsung Galaxy J5», дві сім карти ПРАТ «Київстар», які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили - залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.
Головуючий ОСОБА_1