1Справа № 335/4429/17 1-в/335/9/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107б, подання Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого без офіційного працевлаштування, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2017 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого від відбування з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладанням обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2017 ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців, та на нього покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти про зміну місця проживання, роботи.
Начальник Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направленням засудженого для відбування покарання, призначеного вище вказаним вироком суду.
В обґрунтування подання зазначено, що копія вироку отримана органом пробації та прийнята до виконання 20.06.2017. Того ж дня, засуджений поставлений на облік та на нього заведена особова справа № 41/2017р. 18.05.2017 ОСОБА_6 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням. Засуджений попереджений про правові наслідки за ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків, про що у нього відібрана підписка. Постановою про встановлення днів явки для реєстрації від 03.07.2017 ОСОБА_6 зобов`язаний з`являтись до Вознесенівського ВП з питань пробації в перший та третій понеділок кожного місяця.
08.06.2017 ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за що йому 08.06.2017 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області оголошено попередження (постанова АР № 593668). 07.08.2017 засуджений надав пояснення з приводу вчинення ним адміністративного правопорушення. Із засудженим проведена індивідуально-профілактична бесіда щодо запобігання вчинення повторного адміністративного правопорушення та він під особистий підпис попереджений про недопущення споєння в подальшому адміністративних правопорушень.
Під час перебування на обліку Вознесенівського ВП з питань пробації ОСОБА_6 18.12.2017 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, про причини неявки не повідомив.
За викликом на 26.12.2017 ОСОБА_6 також не з`явився до органу апробації, про причини неявки не повідомив. Повторно за адресою проживання засудженого направлений виклик до органу пробації на 02.01.2018.
02.01.2018 ОСОБА_6 прибув до уповноваженого органу з питань апробації для реєстрації, надав письмове пояснення, що 18.12.2017 він не прибув для реєстрації тому, що погано почувався, за медичною допомогою не звертався, медичну довідку надати не може.
02.01.2018 ОСОБА_6 засудженому ОСОБА_6 винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань апробації може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
31.03.2018 ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за що йому 31.03.2018 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області оголошено попередження. Постанова ЕАА № 343961 надійшла до органу пробації 25.05.2018 за вх. № 702.
22.04.2018 ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за що йому 22.04.2018 Вознесенівським відділеннмя поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області оголошено попередження. Постанова ГП № 106554 надійшла до органу апробації 01.06.2018.
04.06.2018 ОСОБА_6 за вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків згідно ст. 166 КВК України матеріали особової справи будуть направлені до суду для прийняття рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Отже, через порушення порядку та умов виконання покарання та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, за весь час перебування ОСОБА_7 на обліку в Вознесенівському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, до нього було застосовано 2 застереження у виді письмових попереджень про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Таким чином, начальник Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області вважає, що ОСОБА_6 порушує обов`язки встановлені законом та призначені йому вироком суду, а саме не з`явився без поважних причин на реєстрацію та допустив систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, за що до нього двічі застосовано застереження у вигляді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням направлення для відбування призначеного покарання. Тому, просив суд вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання.
Представник Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав викладених в ньому.
Прокурори Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважали, що подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засідання доводи клопотання не визнав, заявив, що він з 07.11.2018 по 11.02.2019 включно перебував на лікуванні та реабілітації в установі закритого типу, у Одеській філії БО ВБФ Перетворення України, в зв`язку з чим надав відповідну довідку.
Згідно довідки БО Всеукраїнський Благодійний Фонд Перетворення України, що надана в судовому засіданні представником Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_6 у період з 07.11.2018 по 11.02.2019 перебував в установі закритого типу, у Одеській філії БО ВБФ Перетворення України.
Заслухавши доводи представника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, дослідивши особову справу № 41/2017р. відносно засудженого ОСОБА_6 та заслухавши думки прокурорів, які підтримали подання, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615.
Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням. Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Положеннями статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, також передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання (ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України).
Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2017 ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та на нього, відповідно до статті 76 КК України покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстраці їдо уповноваженого органу з питань пробації, та обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Вирок набрав законної сили 19.06.2017 та згідно повідомлення Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» прийнятий до виконання 20.06.2017.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
З особистої підписки від 18.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України він зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладені на нього судом: повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися для реєстрації, також, ОСОБА_8 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасовано судом і він направиться для відбування призначеного покарання.
Згідно особової справи та анкети ОСОБА_6 вбачається, що він інвалідності не має, пільгами не користується, на обліках не перебуває, раніше судимий, амністія не застосовувалась.
З інформації, наданої КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради вбачається, що ОСОБА_8 з 20.03.2001 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднання вживання опіоїдів, каннабіноїдів та алкоголю, синдром залежності.
З постанови від 03.07.2017 року інспектора Вознесенівського районного сектору Запорізького МРВ уповноваженого органу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майора внутрішньої служби ОСОБА_5 про встановлення днів явки на реєстрацію вбачається, що засуджений ОСОБА_6 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до Вознесенівського районного сектору МРВ з питань пробації і призначені йому дні явки перший та третій понеділок кожного місяця.
Згідно характеристики з місця проживання ОСОБА_6 , останній за місцем проживання зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг від сусідів не надходило.
Згідно листка реєстрації засуджений не з`явився для реєстрації до Вознесенівського районного сектору МРВ з питань апробації 03.09.2018, 06.08.2018, 17.09..2018, 01.10.2018, 15.10.2018, 16.10.2018.
Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6 та довідки КУ Обласний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради за № 94, у період з 28.08.2017 по 02.10.2017 засуджений перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні № 5.
При розгляді подання встановлено, що згідно інформації КУ Обласний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради за № 3806 від 27.11.2017, ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні № 5 з 10.11.2017 року 21 день.
Згідно довідки КУ Обласний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради за № 136 від 13.12.2017, вбачається що ОСОБА_6 продовжив лікування та в період з 10.11.2017 року по 13.12.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному диспансеру № 5.
За викликом на 26.12.2017 ОСОБА_6 не з`явився до органу апробації, про причини неявки не повідомив. Повторно за адресою проживання засудженого направлений виклик до органу апробації на 02.01.2018.
Згідно інформації КУ Обласний наркологічний диспансер Запорізької обласної ради за № 620 від 16.02.2018, та № 15 від 01.03.2018 року, випливає, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в наркологічному відділенні № 5 у період з з 16.01.2018 року по 20.02.2018 року.
Згідно постанови ЕАА № 343961, яка надійшла до органу побації 25.05.2018 за вх. № 702, 31.03.2018 ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 127 КУпАП, за що йому 31.03.2018 Управлінням патрульної поліції в Запорізькій області оголошено попередження.
Також, відповідно до постанови ГП № 106554, яка надійшла до органу апробації 01.06.2018, 22.04.2018 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Як передбачено ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження також застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч.4 ст.166 КВК України).
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
З письмового пояснення ОСОБА_6 від 02.01.2018 вбачається, що він не прибув до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації на 18.12.2017 тому, що погано почувався.
Відповідно до письмового попередження 02.01.2018 року засудженого ОСОБА_6 попереджено за неявку для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.
Згідно листка реєстрації засуджений не з`явився для реєстрації до Вознесенівського районного сектору МРВ з питань апробації 03.09.2018, 06.08.2018, 17.09..2018, 01.10.2018, 15.10.2018, 16.10.2018.
З вказаного письмового доказу витікає, що 17.09..2018 ОСОБА_6 не прибув на реєстрацію з причин знаходження на стаціонарному лікуванні, 15.10.2018 був святковий день, 16.10.2018 також перебував на лікуванні в КУ Обласний наркологічний диспансер, і тільки 03.09.2018 не прибув на реєстрацію без поважних причин, що також підтвердила в судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_5 .
Далі встановлено, що 04.06.2018 ОСОБА_6 за систематичне вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення винесено застереження у вигляді письмового попередження про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків згідно ст. 166 КВК України матеріали особової справи будуть направлені до суду для прийняття рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що органом пробації до ОСОБА_6 застосовані письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в зв`язку з неявкою на реєстрацію, та у зв`язку з систематичним вчиненням адміністративних правопорушень.
Однак, суд приходить до висновку, що вчинені засудженим порушення є малозначними, не носять системного характеру. Виходячи із змісту ч. 3 ст. 166 КВК України, засуджений лише за два правопорушення не може бути скерований для відбуття покарання у місця позбавлення волі.
Відповідно до пункту 5.4 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003 року, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за № 16/8615, невиконання обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).
Встановлено, що засуджений ОСОБА_8 лише тільки 18.12.2017 року, не з`явився на реєстрацію без поважної причини, оскільки її документально не підтвердив, тому у суду відсутні підстави вважати, що він не з`явився на реєстрацію два і більше разів підряд без поважних причин.
При таких обставинах, суд переконаний, що наведені у поданні факти не дають підстав однозначно стверджувати, що засуджений не виконував обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом умисно, з метою ухилення від відбуття покарання та що він не став на шлях виправлення.
Статтею 8 КПК України розкрито одну із засад кримінального провадження - верховенства права, яка гласить, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що важливим у розумінні принципу верховенства права є також забезпечення рівноваги між інтересами суспільними та окремої особи, що є концептуальним критерієм поняття демократичного суспільства.
Однією із умов розуміння рівноваги інтересів є застосування принципу еволютивного тлумачення, за допомогою якого забезпечується практичний і ефективний характер прав особи, та умови верховенства права. Конвенція - це живий інструмент, який необхідно тлумачити у світлі умов сьогодення, а межі свободи міркування можуть бути різними залежно від обставин.
Принцип верховенства права вимагає від держав не лише поважати й застосовувати в передбачуваний та узгоджуваний спосіб запроваджені ними закони, а ще й забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя, довіри громадян до держави та створюваного нею закону.
Отже, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що наведені у поданні факти, на думку суду, на даний час не свідчать про небажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та не підтверджують про ухилення останнього від контролю з боку відповідного органу апробації.
Крім того, засуджений ОСОБА_6 протягом іспитового строку, має одну неявку на реєстрацію без поважних причин, а саме 18.12.2017, отже, відсутні дані про те, що засуджений не з`явився на реєстрацію два рази підряд без поважних причин, оскільки інші встановлені його неявки були обумовлені знаходженням на стаціонарному лікуванні, що є поважною причиною, що підтверджено належними доказами.
На даний час він перебуває в установі закритого типу, у Одеській філії БО ВБФ Перетворення України, проходить курс лікування, а тому суд вважає, що обставини, з якими пов`язане недотримання засудженим умов звільнення його від відбування покарання з випробуванням, не свідчить щодо його небажання стати на шлях виправлення.
При цьому, суд враховує, що згідно з даними особової справи негативні характеристики на ОСОБА_6 відсутні, скарг та заяв на його протиправну поведінку не надходило, нових злочинів він не вчиняв, а отже лише його одна неявка на реєстрацію без у проміжок часу, що становить більше одного року, не може бути на даний час підставою для скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання призначеного вироком суду.
Таким чином, виходячи із засади верховенства права, суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволення подання.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволення подання Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2017 р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1