Справа № 152/121/19
В И Р О К
іменем України

04 березня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/121/19

Провадження №1-кп/152/40/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, не є пенсіонером, не є особою з інвалідністю,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, кримінальне провадження щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 02.01.2019 року,

з участю сторін кримінального
провадження

сторони обвинувачення:
прокурора Жмеринської місцевої
прокуратури ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

інших учасників судового провадження:
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника персоналу органу пробації ОСОБА_6 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 в грудні 2018 року, приблизно о 22 годині, з метою вчинення крадіжки прийшов у домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , пересвідчившись та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені на замок двері проник в підсобне приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належну ОСОБА_5 бензопилку торгової марки «Vitals» моделі «ВКZ 4517n» вартість якої, згідно з висновком експерта від 21.01.2019 року за №356/19-21, становить 1092,60 грн., після чого залишив домоволодіння ОСОБА_5 та розпорядився викраденою бензопилкою на власний розсуд.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв матеріального збитку потерпілій ОСОБА_5 на суму 1092,60 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст.ст.8 та 2 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 24.01.2019 року.

При цьому, будучи допитаним під час судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що проживає у АДРЕСА_1 , разом з бабусею, тітками та двоюрідними братами. В грудні 2018 року, точної дати він не пам`ятає, ввечері почув, що виникла сварка між його родичами, тому вирішив піти з дому до своїх знайомих у с. Хоменки. Приблизно о 22 годині в грудні 2018 року він прийшов у с. Хоменки до домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_5 , зайшов на подвір`я та, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає, побачивши, що двері хліва незамкнені на замок, відкрив їх та проник у хлів, де під стіною помітив бензопилку, яку вирішив викрасти, щоб потім продати. Він викрав бензопилку, приніс її додому в с. Клекотина, а через певний час продав за 500 грн., які використав для власних потреб. У вчиненому він щиро розкаюється, запевняє суд, що в подальшому не вчинятиме злочинів, виправить свою поведінку, так як влаштувався на тимчасові заробітки, має доходи, тому відшкодував заподіяні потерпілій збитки, просить його суворо не карати.

Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.3 ст.185 КК України і викладений в обвинувальному акті від 24.01.2019 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_7 та потерпілій ОСОБА_5 , що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме: в грудні 2018 року, приблизно о 22 годині, з метою вчинення крадіжки обвинувачений ОСОБА_3 прийшов у домоволодіння ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , пересвідчившись та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені на замок двері проник в підсобне приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належну ОСОБА_5 бензопилку торгової марки «Vitals» моделі «ВКZ 4517n» вартість якої, згідно з висновком експерта від 21.01.2019 року за №356/19-21, становить 1092,60 грн., після чого залишив домоволодіння ОСОБА_5 та розпорядився викраденою бензопилкою на власний розсуд, заподіявши матеріального збитку потерпілій на суму 1092,60 грн.

Отже, обвинувачений ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до відома досудову доповідь щодо нього, оскільки, відповідно до абзацу 17 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

До того ж, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що ним вчинено умисний злочин проти власності потерпілої, тоді як однією із основних засад, передбачених ст.41 Конституції України, є право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю, право приватної власності є непорушним.

Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

ОСОБА_3 щиро покаявся у скоєному. Цю обставину суд враховує як пом`якшуючу покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки упродовж всього досудового розслідування та судового розгляду обвинувачений визнав вину, надав показання, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 24.01.2019 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як добровільне відшкодування завданого злочином збитку.

При цьому, суд враховує вказану пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину, оскільки під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повідомив суду, що купив таку саму бензопилку, яку викрав у потерпілої, та повернув ОСОБА_5 замість тієї, що викрав у останньої, оскільки викрадена ним бензопилка зламалася після того як він її викрав та продав.

Потерпіла ОСОБА_5 у судових дебатах підтвердила обставини про повне відшкодування їй ОСОБА_3 заподіяного злочином збитку, у зв`язку із чим вона не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога Шаргородської ЦРЛ не перебуває (а.с.43, 44).

За місцем проживання в с. Клекотина Шаргородського району, ОСОБА_3 характеризується позитивно, як особа, щодо якої Мурафська сільська рада не володіє компрометуючими матеріалами, щодо якої не надходило скарг на поведінку чи порушення громадського порядку, людина працьовита, чуйна та добра, приймає активну участь у громадському житті (а.с.41).

З досудової доповіді, що складена представником персоналу органу пробації Шаргородського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 01.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, але має погашену судимість. ОСОБА_3 власного житла не має, проживає в с. Клекотина Шаргородського району у будинку бабусі ОСОБА_8 з останньою та своїми братом, тіткою, дядьком. На теперішній час ОСОБА_3 не навчається і не працює, має тимчасові заробітки, прибуток від яких витрачає на власне утримання. Серед рідних ОСОБА_3 є раніше судимі особи. За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується як привітний, доброзичливий, не був замічений у порушення громадського порядку, чи інших, що підтверджується рапортом ДОП Шаргородського ВП. ОСОБА_3 має мотивацію до позитивних змін (а.с.28-30).

Також, з розділу 3 «Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення» досудової доповіді вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення високий, а ризик небезпеки останнього для суспільства чи окремих осіб визначений як середній (а.с.29, на звороті).

З висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_3 вбачається, що виправлення останнього можливе в умовах, що не пов`язані із ізоляцією його від суспільства (а.с.28-30).

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про пробацію», під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 ЗУ «Про пробацію», досудова доповідь письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
Абзацом 17 ч.1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У зв`язку із наведеним суд приймає до відома соціально-психологічну характеристику представником органу пробації ОСОБА_3 та погоджується із висновком про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі, без його реального відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком в силу вимог ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, встановлених ст.76 КК України.

Таким чином, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, та з врахуванням відсутності обтяжуючих покарання обставин і особи ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував заподіяні збитки, з врахуванням думки потерпілої ОСОБА_5 , яка просить суворо не карати ОСОБА_3 та не призначати покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, в умовах призначення покарання у виді позбавлення волі, без його реального відбування, тобто з випробуванням та іспитовим строком.

При цьому, суд призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Так, щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування збитків, заподіяних злочином, як пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, позитивно характеризують його особу після вчинення злочину, та, на переконання суду, хоч вчинений ним злочин і порушує конституційні права потерпілої на вільне володіння своїм майном, але ОСОБА_5 в судових дебатах зазначила, що збитки, заподіяні ОСОБА_3 під час вчинення злочину, відшкодовано і вона не має претензій до обвинуваченого.

Зазначений висновок суду узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якими встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом… Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Цивільний позов у кримінальній справі не заявлявся.

Крім того, відповідно до вимог ст.331 КПК України, враховуючи відсутність клопотань учасників судового розгляду про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу, підстав для його обрання немає.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Бензопилку торгової марки «Vitals» моделі «ВКZ 4517n», що визнана речовим доказом, приєднана до матеріалів кримінального провадження (а.с.45) і знаходиться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 до вирішення кримінальної справи, слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, залишити законному володільцю ОСОБА_5 .

Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи.

Зокрема, експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України проведено: 21.01.2019 року товарознавчу експертизу і надано висновок за №356/19-21 (а.с.47-49), вартість експертизи становить 286 грн. (а.с.50).

Таким чином, ці процесуальні витрати в сумі 286 грн. на залучення експерта з ініціативи сторони обвинувачення, відповідно до ч.2 ст.122 та ч.2 ст.124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.3 ст.185 КК України, суд

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за якою засудити до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік шість місяців не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік шість місяців обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України: 286 (двісті вісімдесят шість) гривень за проведення товарознавчої експертизи 21.01.2019 року за №356/19-21.

Речовий доказ: бензопилку торгової марки «Vitals» моделі «ВКZ 4517n», залишити у власності потерпілої ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1