В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0003319 від 06.08.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого на посаді молодшої медичної сестри в приймальному відділенні Комунального закладу Білоцеркіської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2», маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 05.08.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

Так, ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість за вчинення злочинів проти власності та злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, на шлях виправлення не став та умисно, повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

06.08.2018 приблизно о 02.30 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вина якого у вчиненому злочину встановлена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2018 та невстановленою слідством особою, матеріали щодо якого виділено в окреме кримінальне провадження, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, незаконно заволодів моторолером марки «Honda dio 35zx», шасі НОМЕР_1 , жовтого кольору, з об`ємом двигуна 49,9 куб.см., вартістю 8 448,35 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 та стояв у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Так, відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_3 залишився чекати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановлену слідством особу біля будинку № 2 по вул. Східній у м. Біла Церква. У цей час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановлена слідством особа підійшли до будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до попередньої домовленості, з метою реалізації спільного злочинного умислу за допомогою сили рук шляхом штовхання перемістив-відкотив вказаний моторолер за будинок АДРЕСА_2 , чим ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановлена слідством особа вчинили за попередньою змовою між собою незаконне заволодіння транспортним засобом.

У подальшому ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановленою слідством особою залишили місце вчинення злочину, спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 8 448,35 гривень.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Зазначив, що 06.08.2018 приблизно в період з 01.00 до 02.30 год. він разом з ОСОБА_7 та Недоступом за попередньою домовленістю, вирішили заволодіти моторолером марки «Honda dio 35zx», який належав ОСОБА_8 та стояв у дворі будинку АДРЕСА_2 . Так, відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_3 залишився чекати ОСОБА_7 та Недоступа біля будинку № 2 по вул. Східній у м. Біла Церква, а ОСОБА_7 разом з Недоступом в цей час підійшли до будинку № 4 по вул. Східній в м. Біла Церква, де ОСОБА_7 відповідно до попередньої домовленості, за допомогою сили рук шляхом штовхання перемістив-відкотив вказаний моторолер за будинок АДРЕСА_2 , після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та Недоступ, разом спрямували на вул. Томилівську в м. Біла Церква до автогаражного кооперативу, де знаходиться гараж ОСОБА_3 , де і залишили викрадений моторолер, але наступного дня з метою ремонту вказаного моторолер, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відігнали зазначений моторолер до пос. Шкарівки, де були зупинені працівниками поліції. Викрадений моторолер повернутий потерпілому, у зв`язку з чим ОСОБА_3 просив затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання.

27.02.2019 під час судового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Потерпілий та його законний представник в судове засідання не з`явились, однак надали письмові згоди прокурору на укладання ним угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 , претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 2 ст. 289 КК України у зазначених діяннях. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 2 ст. 289 КК України за цією угодою частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2016 та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді п`яти років одного місця позбавлення волі з конфіскацією майна. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, так суд враховує позитивну характеристику з місця роботи обвинуваченого, наявність на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебування у шлюбі, тобто наявність міцних соціальних зв`язків, також встановлено, що обвинувачений у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття ОСОБА_3 . Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме речові докази по кримінальному провадженню, моторолер марки «Honda dio 35zx», шасі НОМЕР_1 , жовтого кольору, з об`ємом двигуна 49,9 куб.см., повернутий потерпілому ОСОБА_8 , як власнику майну, підлягає залишенню у останнього; моторолер марки «Honda dio 27», шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 куб.см., повернутий ОСОБА_12 , як власнику майна, підлягає залишенню у останнього.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 має бути зарахований строк попереднього ув`язнення, а саме: відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 06.08.2018 до набрання вироком законної сили - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 27.02.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.02.2019 покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2016 та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Зарахувати ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення з 06.08.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ моторолер марки «Honda dio 35zx», шасі НОМЕР_1 , жовтого кольору, з об`ємом двигуна 49,9 куб.см., повернутий потерпілому ОСОБА_8 , залишити у останнього, як у власника майна; моторолер марки «Honda dio 27», шасі НОМЕР_2 , чорного кольору, з об`ємом двигуна 49,9 куб.см., повернутий ОСОБА_12 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1