Справа № 716/1078/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2019 Заставнівський районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

з участю сторони захисту:

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР під №0000170 від 13.06.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, має на утриманні трьох дітей, працюючої помічником вихователя ДНЗ №7 м.Чернівці, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_7 12 червня 2018 року приблизно о 07-30 годині знаходячись на вул..Драгоманова в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області зустріла потерпілу ОСОБА_7 з якою перебувала в неприязних стосунках. В ході виниклого словесного конфлікту на побутовому ґрунті вони почали ображати одна одну та погрожувати фізичною розправою. В ході цього обвинувачена ОСОБА_7 нанесла удари руками по тілу потерпілої ОСОБА_5 . В результаті вказаних дій потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синців по передній поверхні грудної клітини з права, по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, в тім`яно скроневій ділянці голови з права. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_7 умисно заподіяла потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, скоївши кримінальне правопорушення передбачене ст.125 ч.1 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.
В судовому засіданні допитана обвинувачена ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнала та показала наступне. Показала, що 12.06.2018 року близько 07-30 години вона зустрілась із потерпілою ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 . Між ними виник словесний конфлікт, оскільки напередодні побили її матір, та на її думку потерпіла з своїми родичами були причетні до цього. Вона почала висловлювати невдоволення подіями, що мали місце. В ході цього потерпіла нанесла їй один удар ногою. Вона в свою чергу відштовхнула потерпілу, однак остання падаючи подряпала її. Весь конфлікт тривав близько 2 хвилин. Вказала також, що вона вважає винною у виниклому конфлікті саме потерпілу.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання з яких вбачається, що 12.06.2018 року близько 07-30 години в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області між нею та обвинуваченою ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, який був спровокований обвинуваченою та був пов`язаний із конфліктом між їх матерями, що мав місце днем раніше. Під час цього обвинувачена нанесла їй один удар правою рукою в ділянку голови та один удар правою рукою в ділянку плеча. В подальшому вона у відповідь нанесла один удар ногою в ділянку паху обвинуваченій та схопила її за руки, подряпавши її. Весь конфлікт між ними тривав близько 2-3 хвилин. Також вказала, що на даний момент жодних претензій до обвинуваченої у неї не має. З приводу покарання поклалась на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 12.06.2018 року вранці поверталась додому з роботи. Разом з нею йшла обвинувачена ОСОБА_7 . Перебуваючи в с.Веренчанка по вул..Драгоманова вона жодного конфлікту між обвинуваченою та потерпілою не бачила, оскільки була втомлена та поспішала додому.

Крім показів потерпілої, вина обвинуваченої ОСОБА_7 також повністю підтверджується письмовими доказами.

Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушенні від 12.06.2018 року (а.с. 5-6) вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 повідомила про своє побиття громадянкою ОСОБА_7 .

Згідно висновку експерта №100 Е від 14.06.2018 року судово-медичної експертизи (а.с. 13) у потерпілої ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців: по передній поверхні грудної клітини справа, по внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, в тім`яно-скроневій ділянці голови справа. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, цілком можливо при обставинах, які описані в ухвалі суду і на які вказала потерпіла, внаслідок нанесення їй двох ударів кулаком сторонньої особи в голову та грудну клітину, а також при стисканні пальцями руки лівого плеча і можуть відповідати терміну на 12.06.2018 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Під час нанесення ударів потерпіла та нападаюча найбільш вірогідно знаходились в вертикальному положенні, обличчям по відношенню одна до одної.

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який проводився під час проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року (а.с. 14-16), то потерпіла ОСОБА_5 продемонструвала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою ОСОБА_7 . Суд бере до уваги той факт, що вказані покази потерпілої дані нею на вказаній стадії досудового розслідування відповідають вищевказаним обставинам викладеним в висновку експерта.

Згідно переглянутого в судовому засіданні слідчого експерименту, що проведено з обвинуваченою ОСОБА_7 22.06.2018 року (а.с. 34-37), то остання продемонструвала послідовність нанесення їй удару в живіт ногою потерпілою та нанесення подряпин на руках.

Позиція обвинуваченої під час судового розгляду щодо незавдання тілесних ушкоджень потерпілій та провакативні дії з боку останньої не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Допитана в судовому засіданні потерпіла, показання якої викладені вище, категорично вказувала на умисність дій обвинуваченої ОСОБА_7 , детально та послідовно розповіла про механізм нанесення їй тілесних ушкоджень останньою. Показання потерпілої підтверджуються вищевказаним висновком судово-медичної експертизи дослідженим судом, щодо способу та механізму завдання тілесних ушкоджень та повністю узгоджуються з останнім.

Крім того, сама обвинувачена в судовому засіданні не заперечувала факт наявності виниклого між нею та обвинуваченою конфлікту, що мав місце у зв`язку із сутичкою між їхніми родичами, що був напередодні.

Аналізуючи та оцінюючи всі зібрані по кримінальному провадженню докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 доведена. Її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували покарання обвинуваченій у відповідності до ст.66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує те, що обвинувачена по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судима, одружена, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Судом береться до уваги також думка потерпілої, яка вказала, що претензій до неї не має, з приводу виду покарання поклалась на розсуд суду.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_7 , суд вважає, що виправлення останньої можливе без ізоляції від суспільства, їй слід призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті. Обраний обвинуваченій такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватою у пред?явленому обвинуваченні за ст.125 ч.1 КК України, що визнано судом доведеним, та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_1