Справа № 372/3085/18
Провадження № 1-кп-268/18
В И Р О К
іменем України

11 грудня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000346 від 27.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Слобода, Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, вдівця, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого водієм автотранспортних засобів у ФОБ ОСОБА_7 , інваліда 2 групи, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 26.05.2018 року близько 21 години 07 хвилин керуючи власним технічно справним автомобілем «MITSUBISHI GALANT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Київ-Знам`янка в бік м. Знам`янка. Проїжджаючи відрізок на 60 км вказаної автодороги, що на території Обухівського району Київської області, в порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., відповідно до яких «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», проявив неуважність, не стежив за дорожньої обстановкою, та дорожніми обставинами, в порушення вимог п. 14.2 в) Правил дорожнього руху, яким передбачено, що «перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, на достатній для обгону відстані», в порушення вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху, згідно з яким «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконавшись у безпечності свого маневру, під час здійснення маневру обгін попутного транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA COROLA» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку в бік до м. Києва. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MITSUBISHI GALANT» ОСОБА_9 та пасажири автомобіля «TOYOTA COROLA» з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені до медичних закладів. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 33-тр від 17.08.2018 року встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від множинних ушкоджень тіла у вигляді численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів та розвитком полі органної недостатності. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 30.08.2018 встановлено, що у ОСОБА_10 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діалізу лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, відкритого перелому п`ятої кістки лівої кісті зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 84 від 30.08.2018 встановлено, що у ОСОБА_11 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому 4-го поперекового хребця, уламкових переломів поперекових відростків 1-3 поперекових хребців справа відкритого багато уламкового перелому дистального мета епіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням уламків, закритого багато уламкового перелому проксимальної фаланги 4-го пальця правої кісті зі зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу. Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 1.5, 2.3.б), 10.1, 14.2.в) Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_9 , а також спричинення потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що 26.05.2018 року в вечірній час їхав з родиною на автомобілі з відпочинку. Дружина ОСОБА_9 сиділа на передньому сидінні, діти ззаду. Коли почав обганяти фуру, то побачив, що не встигає здійснити маневр, намагався зміститись у свій ряд, але автомобілі дорогу не вступили, і він почав гальмувати, щоб уникнути удару. Під час цього маневру відбувся удар. Прийшов до тями вже в лікарні, де йому повідомили, що його дружина загинула. У вчиненому щиро кається, просить врахувати що у нього на утриманні залишилось двоє малолітніх дітей, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, та суворо його не карати та не позбавляти волі, і права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм і це його основний заробіток.

Потерпіла ОСОБА_12 в судове засіданні не з`явилась на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, та просила призначити мінімальне покарання, не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, обвинуваченого.

Представник потерпілих ОСОБА_4 , в судовому засіданні, зазначив, що потерпілі ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , жодних претензій до обвинуваченого не мають в зв`язку з його добровільним відшкодуванням шкоди в сумі 80000 грн.00 коп., також просив врахувати наявність у обвинуваченого на утриманні двох неповнолітніх дітей, і призначити обвинуваченому найменшу міру покарання без позбавлення волі, та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Покази ОСОБА_6 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, представник потерпілих, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, представника потерпілих та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 , вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , а також спричинило потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, добровільне відшкодування шкоди. Обтяжуючі, відповідно до ст. 67 КК України, покарання обставини суд в діях обвинуваченого не вбачає.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування шкоди потерпілим, вперше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність у обвинуваченого двох малолітніх дітей на утриманні, його інвалідність, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілих, які просили не позбавляти волі, та не позбавляти права керувати транспортними засобами, з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення можливе без відбування покарання.

Крім того, суд вважає за можливе не застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм автотранспортних засобів, характер його роботи пов`язаний із необхідністю керуванням транспортними засобами, це є єдиним джерелом його доходу для утримання двох малолітніх дітей.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого наь користь держави в повному обсязі.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Кагарлицький міськрайонний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Речові докази по справі диски долучені до матеріалів кримінального провадження залишити при справі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в розмірі 6006 грн. 00 коп..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: