1Справа № 335/7876/18 1-кс/335/9284/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цесік, Латвія, громадянина України, який має вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 07.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.07.2018 року, приблизно о 09 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, з боку м. Харкова в напрямку м Сімферополя, на території Запорізького району Запорізької області, в районі 304 км., на перехресті з другорядною дорогою с. Новоолександрівка - смт. Кушугум, з метою виконання маневру розвороту, зупинився в межах лівої смуги руху.

В цей же час, в попутному з ним напрямку позаду нього, рухався мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який з метою обгону попутного автотранспорту виїхав на зустрічну для нього та водія ОСОБА_5 смугу та рухався по ній зі швидкістю не менше 110 км/год. В якості пасажира на мотоциклі перебувала ОСОБА_7 .

Водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи об`єктивну можливість бачити мотоцикл «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, відновив рух та почав виконувати маневр розвороту, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з мотоциклом «Kawasaki ER 650FCF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Відповідно до висновків судових інженерно-транспортних експертиз з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-559 від 14.09.2018 та 9-654 від 12.10.2018, водій ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, згідно з якими: п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з подією ДТП.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 загинув на місці події, його пасажир ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з висновком судової медичної експертизи № 2429 від 31.07.2018, смерть ОСОБА_8 , 1975 року народження, настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулубу та кінцівок у вигляді множинних ушкоджень м`яких тканин, множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів з подальшою масивною крововтратою, нерівномірним кровонаповненням з переважним недокрів`ям внутрішніх органів. Усі виявлені у потерпілого тілесні пошкодження виникли при травматичній дії тупих предметів з надмірним струсом, є небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження. Враховуючи характер, локалізацію, механізм та час заподіяння всього комплексу ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, переважно однобічну локалізацію ушкоджень, наявність ознак різкого струсу - весь комплекс ушкоджень міг виникнути перед смертю в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні мототранспортного засобу з перешкодою, а саме, як відомо з обставин у водія мотоциклу при зіткненні з легковим автомобілем.

Згідно з висновком судової медичної експертизи №1070М від 22.08.2018, закрита травма тазу з деформацією тазового кільця, обумовленою переломом переднього тазового кільця зліва (перелом гілки лівої лобкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів по ширині з діастазом лобкових кісток до 16мм і перелом гілки лівої сідничної кістки без зміщення кісткових фрагментів), перелом переднього тазового кільця праворуч (перелом гілки лобкової кістки із задовільним стоянням кісткових фрагментів і переходом лінії перелому через вертлюжну западину), уламковий перелом лівих бокових мас S1 і S2 (1 та 2 хребців крижового відділу хребта), з переходом лінії перелому на крижово-клубові зчленування, тупа травма черевної стінки, розриви товстого кишківника, 3 та 4 сегментів печінки, правого яєчника, з утворенням напружених гематом та скупченням крові в порожнині малого тазу, зі скупченням крові в черевній порожнині, гематома з набряком м`яких тканин в області правої зовнішньої полової губи на фоні явищ травматичного шоку середнього ступеня тяжкості у ОСОБА_7 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Закритий перелом 2-го ребра справа, закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки, набряк м`яких тканин в області правого гомілковостопного суглоба у ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що не були небезпечними для життя в момент їх ушкодження, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів та могли утворитися в результаті ударів виступаючими частинами автомобіля, що рухався, з послідуючим падінням на дорожнє покриття.

27.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони останньому залишати своє житло у нічний час.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила клопотання задовольнити з підстав, які викладені у ньому.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на недоведеність ризиків. Захисник зазначив, що підозрюваний має намір відшкодувати шкоду, заподіяну потерпілим, однак, перебуваючи під нічним домашнім арештом, може втратити дохід, оскільки його робота пов`язана із нічними виїздами. Підозрюваний пояснив, що виконає покладені на нього обов`язки.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 07.07.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у якому 27.11.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в наданих слідчому судді матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, працевлаштований, раніше не засуджений.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Ніколова проти Болгарії» зазначає, що суд повинен врахувати наведені особою конкретні факти, здатні поставити під сумнів існування умов, які мають суттєве значення для «законності» позбавлення свободи у світлі цілей Конвенції.

Так, в ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 стороною захисту надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони, та приходить до висновку, що доводи сторони захисту щодо виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків в інший спосіб ніж шляхом застосування домашнього арешту у нічний час, заслуговують на увагу.

Враховуючи, що у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу. Однак, виходячи з наведених стороною захисту даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, що виключає застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України , особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, та покласти на нього передбачені ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні.

Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 27.01.2019 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, строком до 27.01.2019 року включно а саме:

- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії даної ухвали до 27.01.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1