ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9478/18 Номер провадження 11-сс/814/154/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.02.2019 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_8
в с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого Октябрського районного суду м. Полтави від 14 лютого 2018 року скаргу адвоката ОСОБА_8 задоволено. Скасовано рішення старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 щодо повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000254 від 17 жовтня 2018 року.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя вказав, що повідомлення про підозру було вручене в порушення ст. 278 КПК України. Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 , працюючи по трудовому договору, перебуваючи на роботі і виконуючи свої звичайні обов`язки по перевезенню вантажу для будівництва дороги, не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та не може нести відповідальність, оскільки є водієм. Також, не встановлена завдана сума збитків, що розцінюється органами досудового розслідування, як особливо великі розміри. Таким чином, пред`явлена підозра ОСОБА_7 у вчинені злочину передбаченого ч.5 ст. 191 КК України є необґрунтованою.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру.
В обґрунтування своєї апеляції зазначає, що підозра ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є обґрунтованою та підтверджується численними доказами, перелік яких наводиться в апеляційні скарзі.
Під час апеляційного перегляду прокурор підтримав апеляційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.
ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.
Мотиви суду
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку , передбаченому ст.278 КПК України , у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Системний аналіз положень ст.ст.276-278 КПК України вказує на те , що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру , слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону та постановив законне та обґрунтоване судове рішення.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254 від 31.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191, ч.2 ст. 240 КК України. Вказаний номер кримінального провадження є кінцевим після об`єднання матеріалів кримінальних проваджень від 15.11.2018 із кримінальним провадженням № 0000500.
17.10.2018 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_10 , в кримінальному провадженні №0000500 від 16.10.2018 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а саме у привласнені чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, яку останній отримав 17.10.2018 о 19.15 годині.
Наявні матеріали справи не дають підстави вважати пред`явлену підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, обґрунтованою, виходячи з такого.

Частина 5 ст. 191 КК України передбачає відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем.
Суб`єктом привласнення і розтрати, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 191 КК України, може бути осудна приватна особа, яка досягла 16 -річного віку і якій майно, що є предметом цього злочину, було ввірене чи перебувало в її віданні.
Суб`єктом привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем ( ч.2 ст. 191 КК України) може бути лише службова особа.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що ОСОБА_7 , працюючи по трудовому договору водієм, перебуваючи на роботі і виконуючи свої звичайні обов`язки по перевезенню вантажу для будівництва дороги, не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, та не може нести відповідальність, оскільки не являється службовою особою.
Також слідчий суддя правильно зазначив, що не встановлена завдана сума збитків, що розцінюється органами досудового розслідування як особливо великі розміри.
Під час апеляційного перегляду прокурор повідомив, що жодній службовій особі в цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Підозра повідомлена лише водіям.
З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів для повідомлення обґрунтованої підозри ОСОБА_7 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
Колегія суддів також звертає увагу , що вирішуючи питання про наявність достатніх доказів для підозри особи, слідчий суддя повинен враховувати положення, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), про те, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недотримання слідчим вимог ст.278 КПК України, згідно якої письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 фактично затримали о 16.34 год. 16.10.2018 року, а письмове повідомлення про підозру вручили о 19.10 год 17.10.2018 року. Тобто, повідомлення про підозру вручене з порушенням вимог ст.278 КПК України.
З огляду на вище наведене, доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді є безпідставними.
Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418, 422 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.02.2019 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4