Справа №705/225/18
1-кп/705/725/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
особи, стосовно якої

вирішується питання про

застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області 22.01.2018 року надійшли матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даних матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору для приведення у відповідність з вимогами КПК України, у зв`язку з тим, що в порушення вимог ч.1 ст.290 КПК України, ні прокурор, ні слідчий не повідомили його підзахисному ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та не надали йому доступ до матеріалів досудового розслідування. Крім того, в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру в різних його частинах зазначено, що ОСОБА_6 вчинив і суспільно небезпечне діяння і кримінальне правопорушення одночасно, що суперечить вимогам ч.1 п.п.1,2 ст.503 КПК України. Зазначені грубі порушення вимог КПК України не дають можливості для призначення справи до судового розгляду та є обґрунтованою підставою для повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 прокурору.

ОСОБА_6 своєї думки в силу характеру розладу психічного захворювання не виразив.

Законний представник ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Захисник потерпілого ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_7 не заперечували проти призначення справи до розгляду.

В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та додані до нього документи відносно ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в зв`язку з їх невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно ст.511 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру є затвердження прокурором складеного слідчим або самостійне складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надіслання його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;
2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.
Тобто КПК України розмежовує дві підстави звернення до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру: вчинення особою в стані неосудності суспільно небезпечного діяння або вчинення особою в стані осудності, яка захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку, кримінального правопорушення.
При цьому кримінальне правопорушення це передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння ( дія або бездіяльність ), а суспільно небезпечне діяння це лише одна з ознак кримінального правопорушення.
Однак в клопотанні не конкретизовано, що вчинив ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння в стані неосудності чи кримінальне правопорушення в стані осудності, але захворів на психічну хворобу до постановлення вироку, чим позбавлено особу права знати в чому її обвинувачують та здійснювати належний захист ( порушення ст.22 КПК України ).
Натомість в клопотанні зазначено, що 18 грудня 2017 року законному представнику та захиснику підозрюваного оголошено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України. Дальше по тексті зазначено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України підтверджується зібраними матеріалами у кримінальному провадженні. Таким чином ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст15 ч.1 ст.115 КК України. Кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 5098 грн.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, на час його вчинення перебував в стані осудності, що повністю суперечить вимогам ч.1 ст. 503 КПК України та унеможливлює судовий розгляд справи.
Окремо, суд звертає увагу на неприпустимі формулювання, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , які суперечать вимогам КК України та КПК України в частині поняття та мети примусових заходів медичного характеру та особливого порядку здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , зокрема, містяться такі формулювання « … з метою з`ясування фактів статевих стосунків…», «… маючи намір на позбавлення життя …», «… маючи намір на вчинення вбивства …», «… вважаючи свій умисел реалізованим … »
В клопотанні особа відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру вказана, як підозрювана, однак, якщо слідство відносно такої особі уже закінчено, то така особа не може бути підозрюваною.
Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

В порушення вимог ст.292 КПК України у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 вказано: « Участь у судовому процесі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважаю недоцільним у зв`язку з неможливістю усвідомлювати свої дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні неможливістю правильно сприймати ».

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи,стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Вирішення питання про можливість участі особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, брати участь у судовому розгляді є важливою гарантією дотримання права на справедливий суд, гарантованого ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст.503 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Однак, не дивлячись на таку вимогу кримінального процесуального закону, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 не міститься жодних посилань на те, що ОСОБА_6 є суспільно небезпечним, а також на ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що має значення при прийнятті рішення судом про застосування певного, визначеного КК України, виду примусових заходів медичного характеру.

В ст.293 КПК України зазначено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В приєднаних до клопотання розписках про отримання копій клопотання про застосування заходів медичного характеру та реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається даних, а саме прізвища та ініціалів, якому захиснику та законному представнику вручені такі документи.

Розписки про вручення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та копію реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_6 не вручено.

Дата складання клопотання відсутня, натомість міститься прочерк.

З реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається повідомлення ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку із чим підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.291,292,314,315,369-372,395,503-505,511,512 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000113 від 19.02.2017 року, прокурору Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 внаслідок невідповідності клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію ухвали надати законному представнику та захиснику особи стосовно якої вирішується клопотання та іншим учасникам.

Суддя ОСОБА_1