Справа № 212/116/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001677 від 13 червня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В клопотанні зазначено, що що слідчим відділенням Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001677 від 13 червня 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, за заявою ПАТ «Дельта банк» про використання завідомо підроблених офіційних документів в 2016 році у Жовтневому районному суді м.Кривого Рогу, розташованому по вул.Невська, 3 в Покровському районі м.Кривого Рогу. Виходячи зі змісту даної заяви та додатків до неї, під час проведення роботи з ліквідації ПАТ «Дельта банк» уповноваженою особою Фонду гарантування фондів на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» були виявлені обставини, які містить ознаки кримінального правопорушення. Так, 15.09.2016 року суддею Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг у справі № 212/5501/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Дельта Банк» про припинення запису про іпотеку було відкрито провадження у справі. 23 вересня 2016 року рішенням Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг у вказаній цивільній справі в повному обсязі задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Дельта Банк», а саме: позов ОСОБА_5 до ПАТ "Дельта Банк" про припинення запису про іпотеку задоволено; визнано іпотечний договір від 31.07.2008 року № 0, укладений між АК інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 , на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотириповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право вимоги якого за кредитним договором з 08.12.2011 року було відступлене АТ «Дельта Банк», таким, що втратив чинність; виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта реєстраційний номер обтяження № 7665847 від 31.07.2008 року про реєстрацію договору іпотеки № 0, укладеного між АК інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 , на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотириповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , право вимоги якого за кредитним договором з 08.12.2011 року було відступлене АТ «Дельта Банк»; виключено з Державного реєстру іпотек реєстраційний номер обтяження №7666025 від 03.12.2012 року про реєстрацію договору купівлі продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», 2949, від 08.12.2011 року на нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 43,6 кв.м., вбудоване в перший поверх чотириповерхового житлового будинку, з ганком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому у вказаній заяві зазначено, що працівники ПАТ «Дельта Банк» участі у справі не брали, повісток про розгляд справи не отримували, про вказане вище рішення суду працівники ПАТ «Дельта Банк» дізнались з Єдиного державного реєстру судових рішень. 22.05.2017 року працівником ПАТ «Дельта Банк» у м.Кривий Ріг було подано до Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг заяву про ознайомлення з матеріалами справи. В ході ознайомлення, було виявлено таке:

- по-перше: в матеріалах справи міститься письмова заява представника ПАТ «Дельта Банк» вих. № 31.4-16/318/16 від 22.09.2016 року, відповідно до якої ОСОБА_6 просила розглянути цивільну справу № 212/5501/16 без участі представника ПАТ «Дельта Банк», додатково зазначивши, що Кредитор не має фінансових та майнових претензій до Позичальника за Кредитним договором. На вказаній заяві міститься відтиск червоної печатки Дельта Банк № 1029.

- по-друге: на зазначеній заяві наявний вхідний штамп канцелярії суду про отримання документу, датований 23.09.2016 року, проте, відповідно до довідки управління кадрового адміністрування ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_6 працювала в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» з 02.11.2015 року по 31.08.2016 рік. Звільнена 31.08.2016 року у зв`язку з закінченням строку трудового договору (наказ №763-к/ТР від 31.08.2016 року). Робоче місце знаходилось за адресою: м. Київ, б-р Дружби Народів, 38.

Також, до вказаної вище заяви додано довіреність від 01.08.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , видана Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ Дельта Банк», яка втрачає чинність в момент припинення трудових відносин Повіреного з довірителем або 31.08.2016 року (в залежності від того, яка подія відбудеться раніше). Згідно матеріалів справи чітко вбачається, що довіреність робилась з копії довіреності ОСОБА_6 .

По-друге: в мотивувальній частині рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу у справі № 212/5501/16-ц за позовом ОСОБА_5 ЕГІН НОМЕР_1 ) до ПАТ «Дельта Банк» про припинення запису про іпотеку встановлено, що «відповідно до довідки №05-3251963 від 23.03.2015 року за підписом начальника відділу забезпечення клієнтської підтримки Управління з розвитку комунікацій та після продажного обслуговування клієнтів Департаменту клієнтської підтримки ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_7 , кредитний договір №0, укладений 31.07.2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк», право вимоги якого за кредитним договором з 08.12.2011 року було відступлене АТ «Дельта Банк», припинив свою дію з 17.03.2015 року у зв`язку з повним виконанням позичальником зобов`язань за вказаним кредитним договором перед кредитором. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до ОСОБА_5 за кредитним договором».

Працівниками ПАТ «Дельта Банк» вищевказана інформація була перевірена, та згідно відповіді начальника відділу забезпечення клієнтської підтримки ОСОБА_7 вказана вище довідка не видавалась та не була направлена ОСОБА_5 . Також, в ході перевірки вказаної інформації встановлено, що довідка за № 05-3251963 від 23.03.2016 року про повне виконання позичальником зобов`язань видавалась зовсім іншому клієнту Банку за іншим кредитним договором.

По-третє: в мотивувальній частині рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу у справі № 212/5501/16-ц за позовом ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1 ) до ПАТ «Дельта Банк» про припинення запису про іпотеку зазначено, що «відповідно до відповіді № 05-1752954 від 31.05.2016 року ПАТ Дельта Банк», який на теперішній час знаходиться у стані ліквідації, на даний час припинення іпотеки заставного нежитлового приміщення не представляється можливим, оскільки у зв`язку з введенням Національним банком України процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» ліквідатором були відкликані усі доручення на право укладення/припинення договорів іпотеки у посадових осіб відділень АТ «Дельта Банк» в м.Кривий Ріг, копія відповіді долучена до матеріалів справи».

Вказана відповідь № 05-1752954 від 31 травня 2016 року підписана представником Банку ОСОБА_6 . До вказаної вище відповіді додано довіреність від 04.05.2016 року на ім`я ОСОБА_6 , видана Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ «Дельта Банк», яка втрачає чинність в момент припинення трудових відносин Повіреного з довірителем або 31.05.2016 року (в залежності від того, яка подія відбудеться раніше). Згідно матеріалів справи чітко вбачається, що довіреність робилась з копії довіреності ОСОБА_6 . В ході перевірки встановлено, що за таким номером існує лист, але за іншою датою, виданий з інших підстав, за іншим договором та з іншим позичальником.

По-четверте: в матеріалах судової справи міститься розписка від 04.10.2016 року від імені ОСОБА_8 про отримання копії рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу датована 23.09.2016 роком з відтиском червоної печатки Дельта Банк за №1029 (яка також наявна, як вже зазначалось, на заяві Гуль про розгляд справи без участі ПАТ «Дельта Банк» та на завіреному договорі купівлі-продажу від 08.12.2011 року з додатком до нього). Проте, відповідно до довідки управління кадрового адміністрування ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_8 в ПАТ «Дельта Банк» не працювала.

З огляду на вищенаведене в діях вказаних осіб є ознаки використання завідомо підроблених документів, що призвело до вирішення судом спору на користь ОСОБА_5 та спричинило завдання ПАТ «Дельта Банк» майнової шкоди. Серед документів, що очевидно є підробленими та були надані до суду, є такі: копія довідки №05-3251963 від 23.03.2015 року; копія відповіді Банку №05-1752954 від 31.05.2016 року; клопотання про розгляд справи без участі представника ПАТ «Дельта Банк» від імені ОСОБА_6 від 22.09.2016 року; довіреності на ім`я ОСОБА_6 з її підписом від 04.05.2016 року та від 01.08.2016 року; розписка від 04.10.2016 року від імені ОСОБА_8 про отримання копії рішення Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг від 23.09.2016 року з відтиском печатки Дельта Банк № 1029.

Вказані вище діяння вчинені з метою виведення нерухомого майна громадянки ОСОБА_5 з-під обтяження для подальшого відчуження.

Вищезазначений об`єкт нерухомості на підставі договору купівлі продажу нежитлового приміщення (серія та номер : р-р № 493, виданий 06.04.2017р.) було відчужено громадянкою ОСОБА_5 громадянину ОСОБА_9 , внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» завдано майнової шкоди.
Слідчий вважає, що у зв`язку з викладеним з метою відшкодування майнової шкоди, завданої ПАТ «Дельта Банк», необхідно накласти арешт на вищевказане майно, яке належить ОСОБА_9 із забороною на розпорядження та користування.
В судове засідання прокурор Криворізької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 не з`явились.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 147748563 від 03 грудня 2018 року, нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_9 . Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі продажу нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 06 квітня 2017 року.
В матеріалах справи міститься посилання на Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 22 листопада 2017 року у справі № 212/7355/17 (1 кс/212/1670/17), якою вже було накладено арешт на нерухоме майно - приміщення АДРЕСА_2 із забороною його відчуження в рамках кримінального провадження № 0001677 від 13 червня 2017 року як захід забезпечення зазначеного кримінального провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, його обґрунтування слідчим, з`ясувавши обставини, передбачені ст.132 КПК України, які повинні бути доведені слідчим і детально проаналізовані судом з відповідним обґрунтуванням необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вважає, що вимога слідчого стосовно накладення додаткового арешту на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , саме із забороною на розпорядження та користування цим об`єктом нерухомості задоволенню не підлягає у зв`язку із таким.
Відповідно статті 41 Конституції України кожному громадянину гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року вказано на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У статтях міжнародної Конвенції прав людини верховенство права є однією із засад демократичної держави. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно з ч.2 ст.84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. За вимогою ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також слід звернути увагу на те, що у своєму клопотанні слідчим зазначено, що в діях певних осіб, про яких йде мова у клопотанні є ознаки використання завідомо підроблених документів (на стадії судового розгляду цивільної справи), що призвело до вирішення судом спору на користь ОСОБА_5 та спричинило шкоду ПАТ «Дельта Банк». В клопотанні слідчого міститься чіткий перелік документів, що є очевидно підробленими та наданими до суду. Серед зазначених (перелічених) у клопотанні слідчого документів, відсутній будь який документ, на підставі якого ОСОБА_9 набув право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 .
Таким чином, з огляду на обставини кримінального провадження №0001677 від 13 червня 2017 року, на стадії досудового слідства відсутні будь - які підстави вважати правочин, на підставі якого ОСОБА_9 набув право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_2 незаконним або вчиненим протиправним шляхом. Не доведено у клопотанні причетності власника майна ОСОБА_9 до обставин справи.
Частиною 4 ст.170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. Доведення цих вимог закону у клопотанні не наведено.
Тобто, наведені слідчим обставини свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на належне на праві власності ОСОБА_9 нерухоме майно із забороною саме на розпорядження та користування ним з метою забезпечення збереження речового доказу, окрім того слідчим не наведено належних доказів про певні ризики наміри (ймовірність) знищення або ушкодження нерухомого майна нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . До того ж, слід повторно наголосити на тому, що у кримінальному провадженні раніше застосовано захід забезпечення у вигляді накладення арешту на те ж саме майно із забороною відчуження, що на думку слідчого судді, цілком достатньо для цілей кримінального провадження. Вирішення питання використання даного майна, це по-суті, вирішення долі речового доказу і носить передчасний характер. Заборона ж розпорядження означеним об`єктом вже накладена судом як це вказано вище і не може бути накладена двічі.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. При ньому даний захід забезпечення кримінального провадження може застосовуватися згідно з п.2 ч.3 ст.132 КПК України лише у разі, якщо слідчий, прокурор доведе потреби досудового розслідування у такому ступені втручання у права особи розпоряджатися своєю власністю.
На думку слідчого судді, клопотання слідчого про арешт майна (нежитлового приміщення) не містить чіткої мети, з якою необхідно накласти арешт на майно із забороною, передбаченої ст.170 КПК України.
Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні клопотання слідчого про арешт майна (нежитлового приміщення АДРЕСА_2 із забороною користування ним не відповідає вимогам ст.171 КПК України, що відповідно до ч.1 ст.173 КПК України є підставою для відмови у його задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,16,84,91,98,131,132,167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна (нежитлового приміщення АДРЕСА_2 шляхом заборони на розпорядження та користування цим об`єктом нерухомості .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена підозрюваним, обвинуваченим, третіми особами протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1